Redosled izgleda logičan, osim ako se zna da je najbolji na svetu drugi u Evropi: "Zlatnu loptu" pariskog nedeljnika "Frans Fudbal" dobio je Englez Majkl Oven a trofej FIFA-e Portugalac Luis Figo
PRVI U SVETU: Luis Figo
Tradicionalna „dilema“ oko toga ko se više (ili manje) razume u fudbal, treneri ili novinari, dobila je prošlog ponedeljka novu epizodu. Novinari, tačnije 50 dopisnika uglednog pariskog nedeljnika „Frans Fudbal iz 50 evropskih zemalja, odlučili su da je najbolji fudbaler Evrope u 2001. mladi Englez iz Liverpula Majkl Oven.
Drugi je bio Raul Gonsales (Real Madrid) a treći golman Bajern Minhena Oliver Kan. Istovremeno, FIFA je Cirihu napravila svoju gala-svečanost na kojoj je izabrala svog igrača godine. U najužem izboru bili su Luis Figo i Raul (Real Madrid) i Dejvid Bekam (Mančester Junajted) a poredak je bio takav da se Englez smestio između pobednika Portugalca i trećeg Španca. Već pomenuti Oven našao se tek na osmom mestu ove liste, ispred njega bili su Zidan, Rivaldo, Veron i Kan. Kad bi se sabirali rezultati obe ankete, najbolji bi bio – Raul! Drugi u Evropi i treći na svetu lako bi pobedio ispred Bekama (drugi i četvrti), Figa (prvi i šesti), Kana (sedmi i treći) itd.
PRVI U EVROPI: Majkl Oven
U prvoj anketi učestvuju, kako je već pomenuto, novinari – dopisnici „Frans Fudbala“ iz svih evropskih zemalja, u drugoj glasaju selektori većine zemalja članica u FIFA-e, u poslednjem slučaju njih 130. Prva anketa traje od 1956. kada je Englez Stenli Metjus postao prvi osvajač „Zlatne lopte“, druga je upravo navršila 11 godina i još nema ni ugled ni tradiciju „Zlatne lopte“. Osim što je razlika u glasačima, formalno je različit i geografski prostor, u prvoj anketi bira se najbolji igrač Evrope, u drugoj najbolji fudbaler sveta. Suštinski, razlike nema jer se još nije desilo da u anketi FIFA-e pobedi igrač koji ne igra u Evropi. „Frans Fudbal“ je 1995. promenio propis i omogućio i neevropskim igračima koji igraju u evropskim klubovima da konkurišu za trofej, nešto čega je, recimo, jedan Maradona bio lišen. U jedanaesetogodišnjoj koincidenciji izbora šest puta se desilo da isti igrač osvaja oba trofeja (vidi okvir).
BEZFAVORITA: O ukusima, naravno, ne treba diskutovati. Godina je bila takva da niko nije izrazito odskočio, nije bilo ni Mundijala ni evropskih prvenstava na kojima bi zablistala jedna zvezda. U takvoj situaciji ostaju subjektivni utisci i pomoćni kriterijumi poput broja titula, golova, značaj neke utakmice itd. Čini se da su dopisnici „Frans Fudbala“ ispoštovali pet titula Majkla Ovena: Kup UEFA-e, Kup Engleske, Liga kup, Super-kup Engleske i Super-kup Evrope, plus tri gola Oliveru Kanu u nezaboravnom meču Nemačka-Engleska 1-5 u kvalifikacijama za Japan i Koreju.
Na drugoj strani, od 130 selektora 27 je na prvo mesto stavilo Figa (135 bodova), 35 ga je stavilo na drugu poziciju (105 bodova) a 10 na treću (10 bodova), sve skupa 250 poena, 12 više od Bekama koji je bio 30 puta prvi, 23 puta drugi i 19 puta treći. Raul je dobio 10 prvih mesta, 12 drugih i 10 trećih. Majkl Oven je za četvoricu selektora bio prvi, za jedanaestoricu drugi a za osmoricu treći, ukupno 61. Zanimljivo je da je jedan od te četvorice Bora Milutinović, selektor Kine, čiji je redosled bio Oven, Figo, Simeone. Druga trojica su glasala za Ovena, Francuz Rože Lemer (Oven, Veron, Luis Enrike), Luksemburžanin Pol Filip (Oven, Raul, Bekam) i selektor Svazilenda Dumisa Mahlalea (Oven, Raul, Bekam). U ime FSJ-a glasao je Dejan Savićević koji se odlučio za Figa, Totija i Rivalda. U najmanju ruku, pogodio je pobednika.
Da bi sprečila glasanje za svoje, što je u prošlosti bio apsurd da selektori mnogih zemalja glasaju za svoje zvezde za koje niko ili skoro niko nije čuo, FIFA je zabranila tu vrstu lokalpatriotizma, ali nije mogla sasvim da doskoči lukavcima poput Ćire Blaževića koji je pod zastavom Irana glasao za Boškića, Ševčenka i Figa…
KAKOVETARDUVA: FIFA je poslednjih godina uložila mnogo u marketinšku promociju svoje akcije World Player i čini se da polako istiskuje „Zlatnu loptu“ iako ova ima znatno dužu tradiciju. Tome doprinose i navijački raspoloženi mediji koji se priklanjaju onoj anketi koja im je tiražno važnija. Španci su, recimo, prošle godine na sva zvona oglasili izbor Figa za najboljeg u anketi „Frans Fudbala“ a ove godine su listom prešli na stranu FIFA-e, opet zbog Figa (i Raula), dok su rezultate „Frans Fudbala“ dali vrlo diskretno. Suprotno je u Engleskoj gde je na lokalnom nivou, od strane londonskog mesečnika „World Socer“, Oven već proglašen najboljim a sada s druge strane La Manša stiže potvrda te odluke…
Ako je do utiska dolepotpisanog, ne samo iz esnafskih razloga, čini mi se da su kolege novinari više u pravu od selektora. Ovo je bila godina Majkla Ovena a to što on ima samo 22 godine i što mnogi misle da za njega „ima vremena“, nije pošteno. Najbolji je uvek najbolji, bez obzira na godine. Uostalom, prvi dobitnik „Zlatne lopte“ Stenli Metjus imao je više od 40 godina kada je izabran…
FIFA World Player
1991 – Lotar Mateus
1992 – MarkovanBasten
1993 – RobertoBađo
1994 – Romario
1995 – DžordžVea
1996 – Ronaldo
1997 – Ronaldo
1998 – Zidan
1999 – Rivaldo
2000 – Zidan
2001 – Figo
"Zlatna lopta"
(12 poslednjih godina)
1991 – Žan Pjer Papen
1992 – MarkovanBasten
1993 – RobertoBađo
1994 – Hristo Stoičkov
1995 – DžordžVea
1996 – Matias Zamer
1997 – Ronaldo
1998 – Zidan
1999 – Rivaldo
2000 – Zidan
2001 – Majkl Oven
Podebljanim slovima su označeni fudbaleri koji su pobeđivali u obe ankete.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
“Danas je dovoljan jedan klik na Guglu da saznamo o nekom gradu sve; od istorije, klime, umetničkih ponuda... pa sve do jeftinih restorana! Ali pravi čitaoci neće ‘klik’, već emociju koja će da pokrene njihov proces proživljavanja, a ne pukog konzumiranja”
Bombardovanje čula postalo je nova fascinacija u konzumiranju umetničkih dela, a izraz “imerzivno” postao je ključna reč u vokabularu Britanaca za opisivanje i vrednovanje svake izložbe. Među brojnim ove letnje sezone, u fokusu su tri
Letnjikovci i vile u Vrnjačkoj Banji kriju mnoge tajne nekadašnjih vlasnika kao i burne istorije ovog mesta u kojem organizovani turizam postoji već 156 godina, a nije prestajao ni za vreme Drugog svetskog rata kada se ovde smestio Štab Druge oklopne divizije Trećeg rajha
Najnoviji roman Aleksandra Novačića Solženjicin: Odisej iz Gulaga objavljen je krajem jula u Beogradu, u izdanju izdavačke kuće Logos. Aleksandar Solženjicin je pre pedeset godina bio proteran iz SSSR-a, a državljanstvo mu je oduzeto. Posle 20 godina, poput antičkog Odiseja, vratio se u svoju opljačkanu Itaku gde su se prosci nadmetali za ruku njegove voljene Penelope, Rusije. U narednim brojevima “Vreme” će preneti najzanimljivije delove romana, uz dozvolu autora i izdavača
Na beogradskom aerodromu „Nikola Tesla" se već nekoliko puta ponavlja isti kvar usred letnje sezone. Nadležni kažu da se radi o globalnom kvaru na softveru, ali analitičari smatraju da je neobično da kvar tako dugo traje i da IT stručnjaci ne mogu da ga otklone
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!