Uvrede, ponižavanje, omalovažavanje i vređanje na svojoj koži osetili su mnogi novinari u Republici Srpskoj u poslednjih mesec dana. To sve uglavnom se smeštalo u okvir izbornih nadmetanja, ali čini se da je – što potvrđuju i najnoviji događaji – reč o političkom stavu i vrednosnoj orijentaciji. Javnost je odgojena tako da je svaki četvrti ispitanik javnog mnjenja u Republici Srpskoj poslednju deceniju mislio da novinare treba tući. Preostali su se držali one krilatice "dobro je dok ne tuku"
Iako su teške riječi upućivane pojedincima godinama, iako su neki predosjećali da one mogu voditi samo nečem još mnogo gorem, mnogi su u Banjaluci ostali šokirani premlaćivanjem novinara BN televizije Vladimira Kovačevića u nedjelju uveče u klasičnoj sačekuši. Kovačević je premlaćen metalnim šipkama, najviše po glavi, kada su ga ispred zgrade u kojoj stanuje, pošto se vraćao sa posla, sačekala dvojica mlađih muškaraca. Izvršioci su ga ili pratili ili im je neko dao tačnu adresu stanovanja nastradalog novinara. Inače, Kovačević je upravo te večeri izvještavao sa skupa „Pravda za Davida“ koji se održava u Banjaluci već pet mjeseci.
…ZBOG MUČKOG NAPADA NA KOLEGU: Vladimir Kovačević, novinar BN TV
GVOZDENE ŠIPKE I ELEMENTI ZA PRIVOĐENJE: Vladimira Kovačević je smješten u bolnicu, ali policija nije smatrala vrijednim da ga stavi pod zaštitu; kažu „nema potrebe“. Novinari BN televizije. žestokog kritičara vlasti, godinama su izloženi vrijeđanju pri čemu im se uskraćuju informacije, zabranjuje izvještavanje i ulazak u javne institucije. U isto vrijeme izostanak profesionalne solidarnosti i stavljanje u službu određenih politika doveli su do toga da su se mnogi ostali novinari javno smijali uvredama nanijetim njihovim kolegama od strane političara, ćutali i dodvoravali se istima. Ovog puta moć šutnje bila je razarajuća i pogubna za Kovačevića – urednički kolegijum BNTV-a podsjetio je povodom ovog napada na njihovog novinara da se već „duže vrijeme u određenim političkim krugovima pravi hajka na novinare njihove kuće“.
Nakon brutalnog napada i teških povreda nanijetih Kovačeviću, većina čak i onih koji su ograničavali i napadali slobodu medija, stali su u njenu odbranu, izražavajući „zabrinutost“ i zahtijevajući da se počinioci što prije otkriju i uhapse. Iz vladajuće i najjače političke stranke u Republici Srpskoj, Saveza nezavisnih socijaldemokrata, stiglo je saopštenje u kojem se naglašava kako je „sloboda govora najveća tekovina demokratskih društava i zaštićena je najvišim pravnim aktima RS. Svako ko se drzne da to pravo uskrati bilo kome, a naročito novinarima, napada na same temelje našeg društva. SNSD kao vodeća politička snaga koja se uvijek zalagala za novinarske slobode uvijek će stati u njihovu odbranu. S tim u vezi, SNSD će uraditi sve da novi saziv Narodne skupštine Republike Srpske usvoji zakonsko rješenje koje će napad na novinara tretirati kao napad na lice u vršenju dužnosti“, stoji u saopštenju.
Istovremeno, visoki funkcioner SNSD-a Rajko Vasić na društvenim mrežama gotovo da opravdava napade na novinara, ističući kako „javnost ne treba da štiti novinare BNTV-a, jer BNTV uništava javnost“. Vasić dalje kaže kako zbog ovog napada „BN ne treba da pjeni. Društvena klima koju stvaraju iznjedruje Anarhiju. Novinar, ako je nešto lagao ili čačkao, tražio je batine iz te anarhije. A i projektanti mogu da plate dvojicu da ga prebiju pa da kaže da je Režim.“
I predsjednik Republike Srpske Milorad Dodik osudio je napad na Kovačevića: „Napad na novinara je napad na slobodu govora i takvo ponašanje u Republici Srpskoj neće biti tolerisano.“ Potom se u sličnom tonu oglasio i kolegijum javnog RTV servisa.
No, Upravni odbor Udruženja „BH novinari“ u saopštenju za javnost naglasio je kako je „predsjednik Milorad Dodik svoje javno i političko djelovanje prečesto usmjeravao na novinare i medije, ponižavao ih i vrijeđao na najprimitivnije načine; proglašavao ih neprijateljima, špijunima i stranim plaćenicima, čime ih je pretvarao u ´žive mete´ i otvarao prostor za direktno nasilje. Te prijetnje i napadi nikada nisu sankcionisani, niti su nadležne policijske i pravosudne institucije RS preduzele efikasne i zakonom propisane mjere zaštite novinara i njihovog prava na slobodan i dostojanstven rad.“ Od Ministarstva unutrašnjih poslova RS Upravni odbor Udruženja „BH novinari“ zatražio je hitnu i profesionalnu istraga napada na Kovačevića i istakao kako će ovo udruženje, ukoliko javnost u najkraćem roku – ne dužem od pet dana –ne bude obaviještena o svim okolnostima napada, uključujući i imena napadača i onih koji stoje iza njih, smatrati direktno odgovornim najviše zvaničnike i institucije Republike Srpske za ovaj kriminalni akt, a novinare iz cijele BiH pozvati na proteste i bojkot svih aktivnosti aktuelnih vlasti u RS. Inače, nedavno je predsjednik Dodik BN TV nazvao „medijskim smećem i običnom fabrikom laži“.
I glavni i odgovorni urednik onlajn magazina „Buka“ Aleksandar Trifunović odgovorio je Miloradu Dodiku: „Predsjedniče Dodik, nakon što ste otvoreno prozivali novinare za neprijatelje, istjerivali ih sa press konferencija, imenovali medije koji su problem, poželjeli da novinaru koji Vas pita stane srce, zamolio bih Vas da ne pišete saopštenja o slobodi medija, već da nas zaštite od sebe.“
Inače, prije petnaest dana, aktivista Saveza nezavisnih socijaldemokrata
Darko Zekić pretukao je u Šekovićima aktivistu banjalučke nevladine organizacije ReStart Stefana Blagića. Zekić je tako ostvario prijetnje koje je putem Fejsbuka uputio Blagiću dva mjeseca ranije: „J… te Pravda za Davida…. Ti i tvoj Restart…. Dovedi kamere da te pred njima prebijem…“
Blagić je završio sa povredama glave i ruke, policija je obavila uviđaj i smatrala da nema zakonskog osnova za privođenje Zekića. „Nakon što dobijemo ljekarski nalaz, a ako ne bude elemenata za krivično gonjenje, biće podnesen zahtjev za pokretanje prekršajnog postupka. Sinoć nije bilo elemenata za privođenje“, naveli su u Policijskoj stanici u Šekovićima.
METAK ZA FERHADIJU: Da će u ovoj predizbornoj kampanji raditi pogani jezici, šipke, motke, bokseri i pištolji, te da se pri tome (ne)će razmišljati o mogućim posljedicama, dalo se naslutiti mnogo ranije. Neodgovornost za javno izgovorene riječi dovela je i do „pijanske“ pucnjave na banjalučku džamiju Ferhadiju i to u vrijeme Bajramskog praznika prošlog četvrtka. Jedan od vinovnika ovog događaja bio je Aleksandar Kopanja, sin poznatog pokojnog novinara i vlasnika „Nezavisnih novina“ Željka Kopanje.
„Sjedili smo i pili, to je bila pijanska glupost. Čovjek je uzeo pištolj i zapucao. Čitav život se borim protiv četnika, a ispadoh to. Stvarno nemam riječi… Kriv sam što sam dozvolio da moje oružje bude dostupno drugom. Kakav pucanj u džamiju“, rekao je Aleksandar Kopanja, zamjenik direktora „Nezavisnih novina“.
Muftijstvo banjalučko je najoštrije osudilo ovaj vandalski čin i okarakterisalo ga kao teroristički, jer se „radi o pucanju na jednu od najznačajnijih džamija na Balkanu, i to trećeg dana velikog muslimanskog praznika Kurban-bajrama. Od nadležnih institucija očekujemo da najozbiljnije pristupe ovom slučaju, te da izgrednike najoštrije sankcionišu. Pucanje na Ferhadiju ravno je pucanju na sve nas, jer je ona javno dobro muslimana i kulturno-istorijsko dobro svih građana. Zbog toga od svih relevantnih društveno-političkih faktora – posebno s područja Republike Srpske – očekujemo javnu osudu ovog čina.“
Javna osuda zvaničnika Republike Srpske je izostala.
Sredinom jula 2018. godine gostujući u emisiji „Ćirilica“ koja se u BiH emituje na banjalučkoj Alternativnoj televiziji, predsjednik Republike Srpske Milorad Dodik opisao je ezan, poziv sa džamije na molitvu, kao „arlaukanje“. Dodik je, osim što je vrijeđao ezan, izjavio kako su građani Banjaluke zbog ezana istraumirani, kao i da su „zbog ezana pale cijene nekretninama u Banjaluci“.
„U ovoj zemlji ima previše provokativne i beskorisne retorike. Javne ličnosti, koje imaju odgovornost da doprinose miru i pomirenju, trebaju pažljivo i odgovorno birati svoje riječi te se uzdržati od netolerantnih komentara. Odgovornost leži prvenstveno na izabranim i vladinim dužnosnicima, kako je istaknuto u više uzastopnih izvještaja visokog predstavnika UN-u. Poruka je ista za sve: BiH je multietnička država u kojoj svi građani – pripadnici tri konstitutivna naroda i ostalih – žive i rade zajedno“, kazali su iz Kancelarije visokog predstavnika za BiH (OHR).
PREDUGA PJESMA I ORDEN ZA PRILEPINA: Sem toga, zvaničnici Republike Srpske, kako iz redova vladajućih tako i iz opozicije, nadmetali su se u tome ko će glasnije osuditi zabranu ulaska u Bosnu i Hercegovinu ruskom piscu Zahariju Prilepinu. Ulazak mu je zabranjen uz obrazloženje da bi „boravak Prilepina na teritoriji BiH predstavljao prijetnju bezbjednosti BiH, javnom poretku ili međunarodnim odnosima BiH“. Do ove zabrane gotovo da niko nije znao za ovog ruskog književnika, a sada su odjedanput svi kao vrli poznavaoci dobre pisane riječi i branitelji slobode misli danima galamili zbog „još jednog antisrpskog i antiruskog čina koji je izvela država BiH – atak na bratske odnose srpskog i ruskog naroda“.
Većina medija u Republici Srpskoj zanemarila je obavještajne podatke prema kojima je „Prilepin trenutno zamjenik komandanta obavještajno-jurišnog bataljona specijalnog puka armije tzv. Donjecke Narodne Republike (DNR) i osposobljen je za bavljenje obavještajnim radom na područjima gdje se dešavaju ili su planirane proruske separatističke aktivnosti“. Negdje u isto vrijeme jedna od najpoznatijih književnica u BiH iz Banjaluke, inače dobitnica Evropske književne nagrade, Tanja Stupar-Trifunović dobila je poziv da učestvuje na manifestaciji otvaranja Kočićevog zbora. Zatim su joj organizatori iz Gradske uprave uskratili gostovanje uz obrazloženje da joj je pjesma predugačka.
„Onog trena kad je Tanji Stupar-Trifunović bio zabranjen dolazak i učešće na otvaranju Kočićevog zbora, poziv za isti je dobio Zaharij Prilepin. Ruski pisac, osrednji, kičast, sa lošim rukopisom. No, šta fali, i lošiji su nastupali. Pa fali i to mnogo. Vajni Zaharij u slobodno vrijeme je ruski terorista koji vježba sebe i svoju municiju po istočnoj Ukrajini i Dombasu. Logično je da je takvom čovjeku uskraćen ulazak u BiH. I onda su RTRS (Radio-televizija Republike Srpske), Dodik, direktorica biblioteke RS Ljiljana Petrović-Zečić horski raskrivili i krokodilske suze lili što im ne dolazi jedan ratni bonvivan. Po sistemu draže mi je rusko govno, preciznije ruski loš pisac-separatista, od domaće genijalke, naša Banjaluka i prateća joj prćija nezadrživo srljaju u mentalnu rusku guberniju“, oslikao je slučaj Prilepin publicista i novinar Dragan Bursać.
Predsjednik Republike Srpske odlikovao je nakon zabrane ulaska u BiH Zaharija Prilepina Ordenom Njegoša prvog reda za „priznati rad i zasluge u kulturnom i duhovnom razvoju, kao i za posebne zasluge na polju javne djelatnosti, kojima se doprinosi jačanju prijateljskih odnosa Rusije i RS“.
Mnogi umjetnici, glumci, književnici, baš kao i dio novinara, ostali su pri čvrstom selektivnom zavjetu ćutnje u slučaju zabrane Stuparevoj. Socijalni psiholog Srđan Puhalo njihovo višegodišnje ćutanje objašnjava: „Teško je očekivati da se umjetnici Republike Srpske nadahnuti univerzalnim temama, nedokučivim za nas obične smrtnike, bave nečim što veoma nalikuje cenzuri. Ćutali su oni i kod mnogo dramatičnijih događanja: protjerivanje i ubijanje bošnjačkih i hrvatskih kolega, rušenje Ferhadije u Banjaluci i Aladža džamije u Foči, uništavanje komunjarskih spomenika i muzeja širom Republike Srpske, protesta zbog Picinog parka, slučaja Dragičević, prijetnjama novinarima, izvještavanjem RTRS-a i još mnogo toga. Oni ne dozvoljavaju da se njihova umjetnost uprlja dnevnom politikom. I ne samo pisci i pjesnici, mudro ćute i glumci, režiseri, slikari, vajari i ostala srpska umjetnička bratija. Oni su iznad toga. Za njih je društveni aktivizam vulgarni egzibicionizmom koji s gnušanjem odbacuju.“
Režiser Emir Kusturica, kao nezaobilazan dio političkog establišmenta i izbornog folklora u Republici Srpskoj, zabranu Prilepinu vidi kao ozbiljno „upozorenje predsjedniku Republike Srpske Miloradu Dodiku“: „Ta naredba je zla namjera nepismene fukare koja je oduvijek mrzila kulturu, a najviše rusku, i koja upravo vježba silu nad književnikom. Daj Bože da ne ode i dalje.“
KATASTROFIČARSKO TAKMIČENJE: Propagandni i spin projekti aktuelne vlasti zdušno je podržao javni RTV sistem. U tu svrhu sastavljena je crna lista onih koji se ne smiju pojavljivati na javnom emiteru i angažovana je armija beogradskih analitičara i profesora, koji u javnom prostoru nalaze opravdanja za zločine koje su počinili Srbi, razotkrivaju „Soroševe i druge strane plaćenike koji ruše Republiku Srpsku“… I tako nešto duže od decenije. Mediji, koji su produžena ruka aktuelne vlasti u Republici Srpskoj, etiketirali su i brojne nevladine organizacije da zahvaljujući Soroševom novcu finansiraju pokret „Pravda za Davida“, koji traži istinu o ubistvu mladića Davida Dragičevića u Banjaluci.
U tom kontekstu, Britanci su postali „glavni kreatori“ rušenja Republike Srpske i aktuelne vlasti, oni su „napravili“ i scenario djelovanja pokreta „Pravda za Davida“. Milorad Dodik označio je dvoje novinara BN televizije osobama koje su prošle obuku u Velikoj Britaniji i koje će sa britanskim obavještajcima provesti u djelo uništenje RS.
Nedavno je i Centar za istraživačko novinarstvo Srbije ukazivao na to kako je opasno širenje neistine o novinarima. Jedna od tema nedavne vanredne konferencije za medije Milorada Dodika bila je i objavljivanje imovine političara u BiH, koji je objavio Centar za istraživačko novinarstvo (CIN) iz Sarajeva. Tada je predsjednik Republike Srpske javno prozvao Dina Jahića, što neki smatraju rezultatom miješanja CIN-a i CINS-a. Moguće i da mu je ime sumnjivo.
Na dan objave istraživanja u nekoliko medija iz Republike Srpske objavljen je tekst „Prljavi poslovi Soroševog instruktora“ u kojem se ističe kako Dino Jahić raspolaže fondovima od 38 miliona dolara za razvoj istraživačkog novinarstva u regionu, dok „zapravo ruši vlast po volji moćnih sponzora“. Zapravo, recept je oproban, političari sami transparentno popune svoje imovinske kartone, na šta ih obavezuje i izborni zakon, a onda se obruše na one medije koji objave njihovu milionsku imovinu, dok su u isto vrijeme Bosna i Hercegovina i njeni stanovnici među najsiromašnijima u svijetu.
Isto tako, po režimskim medijima plasiraju se razni fatalistički napadi iza kojih stoje strani centri moći, a čije planove izvršavaju opozicione partije. Dio tih „planova“ najprije se plasira u pojedinim beogradskim medijima, valjda da bi djelovali vjerodostojnije. Prije dvije godine, u vrijeme odražavanja mitinga opozicije u Banjaluci i kontramitinga vlasti, tobože su ruski obavještajni izvori spreko beogradskih medija upozorili da će u Banjaluci biti izazvano krovoproliće pa su ovdašnji mediji danima plašili građane da se 14. maja 2016. ne pojavljuju na ulicama ovog grada. Sada, u predvečerje oktobarskih izbora, Milorad Dodik otkriva dramatičan plan opozicije u Republici Srpskoj: „U Banjaluku dolazi 50 kamiona izbornog materijala za banjalučku regiju. Oni imaju namjeru da otmu te kamione, dovoljno je da jedan zauzmu. Ako to ne uspiju, onda će 6. oktobra, dan pred izbore, izaći na miting da nešto govore politički, a onda će stranci u Sarajevu reći da je to narušavanje izborne tišine, poništavaju se izboru u Banjaluci i samo se Banjaluka pravi slučajem“, izjavio je Dodik za Radio-TV Republike Srpske.
Politički akteri se, sem razvijanja teorija zavjera, kojima uspješno posredstvom medija straše građane i zbijaju nacionalne redova, bore za naklonost Rusije, svađaju oko toga ko će dovesti Sergeja Lavrova, šefa ruske diplomatije u Banjaluku, misle da bi jednog dana i Putin mogao doći u ovaj grad. Istovremeno su se pretvorili u orkestre za sahrane i slavlja, a informativne emisije pojedinih medija postale su pregled parastosa, naricanja, otkrivanja spomenika, opštenarodnog veselja i crne hronike. Do kojih apsurda je dovedeno otvaranje svega i svačega svjedoči i „zvanično obilježavanje početka uklanjanja nepravilno i nelegalno postavljenih naplatnih kućica na brzoj cesti u Klašnicama. Postavljanje i ukljanjanje istih poreske obveznike su koštale skoro dva miliona evra. Ostalo im je, kako kaže sindikalac Božo Marić, još da počnu otvarati kokošinjce.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
Politika Aleksandra Vučića i on sam našli su se u žestokoj manjini uprkos danonoćnim propagandnim aktivnostima. Sam je sebe uvukao u riotintovsku klopku, zavadio se sa rođenim biračkim telom, pa čak ni neki njegovi stranački dužnosnici nikako nisu srećni zbog rudnika litijuma. Govore to novinarima off the record. Čak je uspeo da praktično okrene protiv sebe i šumskog čoveka Emira Kusturicu, a za to se baš valjalo potruditi
Najveći protest protiv kopanja litijuma, prema oceni Arhiva javnih skupova, održan je u Kniću, gde se okupilo oko 300 građana, što bi bilo kao 191000 u Beogradu. Ipak, najveće iznenađenje bio je skup u Rači, mestu u kome su na decembarskim izborima učestvovale samo dve liste – Srpske napredne stranke i Socijalističke partije Srbije – i u kome opozicije nema ni u tragovima. Tamo se protiv litijuma okupilo oko 400 ljudi
U ponedeljak se obeležavao Svetski dan mladih. U tom trenutku, Ivan Bijelić, Nikola Ristić i Jevđenije Dimitrijević su u zatvoru “Padinska skela”; nekoliko dana ranije, premijer Vučević je napao studentkinju Milu Pajić, koja je govorila na protestu u Novom Sadu, iznevši niz uvreda na njen račun
Izveštaj o radu Inspektorata za rad za 2023. godinu pokazao je da su inspektori rada prilikom izvršenih inspekcijskih nadzora zaticali na radu “na crno” strane državljane. U kakvim uslovima rade i koliko često inspekcija rada proverava status stranih radnika
Da li uobičajeni izazovi roditeljstva mogu da se sažmu u onih pet minuta u kolima kada, posle posla, skupljate snagu pre nego zakoračite ka vrtiću da pokupite svoje dete? Ili u onom brzom ispijanju kafe, kada se pravi plan kako sve da se stigne, a da se dovoljno posvetite deci? Ili u neprestanom strahu da li ih dobro odgajate? A tu je još jedan krupan izazov – čitav paket koji donosi novo doba, oličen u digitalnim uređajima i eri ekrana, društvenim mrežama i igricama
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!