Gradonačelnik Beograda Aleksandar Šapić kupio je 2018. godine vilu u Trstu vrednu 820.000 evra i prekršio zakon ne prijavivši je Agenciji za sprečavanje korupcije. On je u to vreme kao predsednik opštine Novi Beograd živeo i radio u Beogradu, a sudeći po ugovoru, na osnovu prijave o prebivalištu koje je imao u Trstu, nameravao je da u Italiji iskoristi poresku olakšicu koja omogućava umanjenje poreza na kupovinu te vile
Opičina – primorsko seoce na šumovitoj padini udaljeno oko pet kilometara od centra Trsta – važi za luksuzni kraj. Jedna od brojnih kuća izgrađenih na brdu uzdignutom 325 metara iznad mora, postala je u proleće 2018. godine vlasništvo građanina Srbije. Reč je o današnjem gradonačelniku Beograda Aleksandru Šapiću – u to vreme predsedniku Opštine Novi Beograd.
Šapićevo vlasništvo nad vilom vidi se u izvodu iz italijanskog katastra do kog su došli BIRN i nedeljnik “Vreme”, ali ne i u registru o imovini i prihodima srpske Agencije za sprečavanje korupcije, kojoj su javni funkcioneri dužni da prijave sve promene imovinskog stanja. Površina ni jedne od dve nepokretnosti koje je ovaj javni funkcioner prijavio agenciji ne odgovara površini Šapićeve tršćanske vile. On je agenciji u poslednjem izveštaju iz jula prošle godine prijavio da poseduje dva stana – od 150 i 98 kvadrata, dok je vila u Opičini znatno veća.
izvor: google earthKOJA KUĆA: Budući da se kući ne može prići, a da se na istoj adresi nalazi više objekata, BIRN je na osnovu nacrta Šapićeve vile pribavljene iz italijanskog katastra utvrdio da je on vlasnik kuće sa sivim krovom
Iz italijanskog katastarskog dokumenta saznaje se da Šapićeva vila ima ukupnu površinu od skoro 400 kvadrata, a iz kupoprodajnog ugovora iz maja 2018. godine da je nekretninu platio 820.000 evra. U ugovoru stoji i da je Šapić u tom trenutku imao prebivalište na jednoj drugoj adresi u Trstu, na osnovu čega je mogao da iskoristi zakonsku mogućnost poreskih beneficija, u Italiji poznatijih kao olakšice “prva kuća”. Tu mogućnost umanjenja poreza prilikom kupovine nepokretnosti može da iskoristi osoba koja nije vlasnik neke druge nekretnine u opštini u kojoj kupuje nekretninu, kao i da već ima boravište u opštini u kojoj kupuje objekat.
Italijanski advokat Livio Neri, član Udruženja za pravne studije o imigraciji, kaže za “Vreme” i BIRN da prebivalište u Italiji može dobiti samo stranac koji živi u mestu gde se prijavilo i koji mora pokazati nameru da tamo ostane trajno. To je, kaže, uslov da bi se koristila poreska olakšica za prvu kuću.
Samo ovih nekoliko informacija otvara veći broj pitanja. Najvažnija su dva. Prvo – zbog čega javni funkcioner Šapić nije ispunio zakonsku obavezu i svoju italijansku vilu prijavio Agenciji za sprečavanje korupcije? I drugo – po kom osnovu je Šapić dobio prebivalište u Trstu, budući da je te 2018. godine (a i pre toga) živeo u Beogradu i obavljao javni posao predsednika Opštine Novi Beograd? Da li je Šapić, osim kršenja srpskog zakona, prevario i italijanske institucije?
Odgovore na ova i mnoga druga pitanja pokušali smo da saznamo od italijanskih institucija i izvora u saradnji sa kolegama iz tršćanske redakcije “Il Piccolo”.
O svemu smo pokušali da razgovaramo i sa gradonačelnikom Šapićem, ali on nije odgovorio na naše telefonske pozive, niti na pitanja koja smo mu poslali pisanim putem.
ŠTA PIŠE U KATASTRU
foto: il picolo, trstSTRADA NUOVA PER OPICINA: Na interfonu koji se nalazi na kapiji na ovoj adresi je i prezime aktuelnog gradonačelnika Beograda
U zemljišnim knjigama odeljenja za opštinu Trst upisano je da je Aleksandar Šapić rođen 1. juna 1978. godine u Jugoslaviji i da je vlasnik četiri nepokretnosti u ulici Strada Nuova per Opičina.
Prva nepokretnost je vila bruto površine 399 kvadrata i neto površine 387 kvadrata, sa 13 soba.
Novinari tršćanskog “Il Piccola” obišli su lokaciju na kojoj se nalazi Šapićeva vila i potvrđuju da je kuća locirana u delu u kojem postoji još nekoliko objekata, ali im nije moguće prići od kapije sa video-nadzorom. Kolege iz Italije su pozvonile na interfon na kom piše Šapić, niko nije odgovorio.
Druga nekretnina koja se vodi na Šapića na istoj adresi je garaža/pomoćna prostorija, površine 127 kvadrata. Treća se u katastru vodi kao pristupni put površine četiri kvadratna metra, a Šapić vlasništvo nad tim prilazom deli po pola sa još jednim vlasnikom. Konačno, četvrta nepokretnost je šuma koja okružuje kuće ukupne površine od skoro 6.200 kvadratnih metara. Šapić je tu vlasnik 4,35 procenata površine, a pored njega ima još 30 suvlasnika pomenute šume.
Ništa od ovoga što se vidi u italijanskom katastru nema u registru domaće Agencije za sprečavanje korupcije. U poslednjem izveštaju koji je Šapić prosledio Agenciji 19. jula 2022. godine – dakle, u momentu kada je već bio gradonačelnik Beograda – piše da od nepokretnosti ima dva stana: dvoetažni od 150 kvadrata i troiposoban od 98 kvadrata. U registru Agencije se ne navodi gde se stanovi nalaze, ali nijedan od njih ne odgovara kvadraturi vile u Trstu.
U periodu kada je kupio vilu u Opičini, 2018. godine, Šapić nije podneo niti jedan izveštaj Agenciji za sprečavanje korupcije. Prvi izveštaj nakon kupovine te vile je od 22. januara 2019. godine – tada je prijavio veći broj nepokretnosti, između ostalih i objekat od 380 kvadratnih metara. Međutim, mada je taj objekat slične kvadrature kao onaj u Opičini, Šapić ga je prijavio i u prethodnom izveštaju iz juna 2017. (pre kupovine vile u Italiji), kao i u izveštajima koje je podnosio godinama unazad. Sve u svemu, može se zaključiti da je u pitanju neki drugi objekat, a ne onaj kupljen u Italiji.
U najnovijem Šapićevom izveštaju o imovini i prihodima od 19. jula 2022. nema čak ni nedavno legalizovanog objekta na Bežanijskoj kosi. Ovaj objekat, od oko 400 kvadratnih metara, nastao je spajanjem Šapićevog stana sa novim, koji je izgrađen bez dozvole tokom 2021, a ozakonjen u julu prošle godine o čemu su “Vreme” i BIRN već pisali. Ujedno, ni još 186 kvadrata na istoj lokaciji, koji su takođe ozakonjeni i upisani u katastar u novembru prošle godine, ne nalaze se u registru Agencije za sprečavanje korupcije. Dakle, ni jedan od ovih objekata po površini ne odgovara nepokretnostima koje je Šapić prijavio Agenciji za sprečavanje korupcije.
foto: tanjug…
Kako postoji mogućnost da je imovinske podatke funkcioner prijavio Agenciji, a da oni još uvek nisu objavljeni, pitali smo Agenciju da li su svi izveštaji koje je Šapić podnosio vidljivi na sajtu i da li je nakon poslednjeg izveštaja od 19. jula 2022. godine, podnosio još neki. Iz Agencije smo 12. januara ove godine dobili odgovor da su “svi izveštaji koje je Agenciji za sprečavanje korupcije podneo Aleksandar Šapić, gradonačelnik Grada Beograda obrađeni i objavljeni na internet prezentaciji Agencije”.
Iz ovoga se da zaključiti da je Šapić prekršio zakon ne prijavivši Agenciji ni vilu u Italiji, a ni ozakonjeni deo objekta na Bežanijskoj kosi.
Zoran Stojiljković, nekadašnji član Odbora Agencije za sprečavanje korupcije, kaže za “Vreme” i BIRN da neprijavljivanje nepokretnosti i novčanih sredstava predstavlja kršenje zakona i da je to prekršaj koji bi mogao imati elemente krivične odgovornosti.
“Naravno da ste u obavezi da prijavite svu imovinu i račune uključujući one koji nisu u zemlji. Stvar je u tome što je to bilo na neki način tolerisano jer vi treba da uložite dodatne napore da krenete u saradnju sa organima i institucijama koji su van zemlje. Recimo, utvrđivalo se šta ima Siniša Mali u Bugarskoj, ali u kolikoj meri to Agencija radi bez pritiska javnosti, to je drugo pitanje.”
Stojiljković kaže da odgovornost funkcionera zavisi od prikupljenih činjenica i da to može biti komplikovan i dug postupak problematičnog ishoda. Dodaje da će i postupak agencije zavisiti verovatno i od reakcije koju tekst bude izazvao nakon objavljivanja.
ŠTA PIŠE U KUPOPRODAJNOM UGOVORU
Kupoprodajni ugovor za vilu u Opičini Aleksandar Šapić potpisao je 30. maja 2018. godine sa Martom Prioljo (Prioglio) od koje je kupio navedene nepokretnosti koje su i danas u italijanskom katastru upisane na njega.
Prema ugovoru koji su BIRN i “Vreme” pribavili iz Zemljišno-knjižne službe Trsta, utvrđena cena nepokretnosti je 820.000 evra, od kojih je 735.000 za kuću i 85.000 evra za garažu. Prodavac kuće Marta Prioljo potvrdila je u ugovoru da je Šapić izvršio uplatu ukupne dogovorene cene za nepokretnost i to u više tranši:
Prvih 70.000 evra Šapić je isplatio 27. novembra 2017. neprenosivim bankovnim čekom koji je izvađen u banci Banca di Credito Cooperativo di Staranzano e Villesse – Filijala Trieste Chiarbola. Sledećih 500.000 evra plaća 20. decembra 2017. bankovnim transferom koji je izvršila Banca di Credito Cooperativo di Staranzano e Villesse. Treća tranša od 159.473 evra uplaćena je 30. maja 2018. iz dva dela (100.000 evra i 59.473 evra) putem neprenosivih cirkularnih čekova koje je izdala Banca di Credito Cooperativo di Staranzano e Villesse – Filijala Trieste Chiarbola. Još 60.526 evra Šapić isplaćuje takođe 30. maja 2018. godine preko neprenosivog cirkularnog čeka izdatog od iste banke. Istog dana Šapić isplaćuje još 30.000 evra, takođe neprenosivim cirkularnim čekom izdatim od iste banke.
Postavlja se pitanje na koji način su se pomenuta sredstva našla na računu banke u Italiji, budući da je u svim izveštajima koje je do sada Aleksandar Šapić podnosio Agenciji za sprečavanje korupcije navedeno da on ne poseduje nikakva novčana sredstva na bankovnim računima u zemlji ili inostranstvu.
Ako Šapić već nema ušteđevinu, kao što piše u izveštajima, a koju je mogao steći kao vrhunski vaterpolista, od nekog novca je kuću morao da kupi, pa se opet nameće pitanje zašto taj novac nije prijavio, te zašto nije prijavio kuću u Trstu ukoliko je poreklo novca za njenu kupovinu neupitno.
ŠTA JOŠ OTKRIVA UGOVOR
foto: birnVIALE GESSI BR. 26: Adresa u Trstu na kojoj je Šapić imao prebivalište u trenutku kada je kupio vilu u Opičini
Kupoprodajni ugovor još otkriva da je Aleksandar Šapić, u momentu kupovine vile u Opičini, bio rezident, odnosno da je imao prebivalište u Trstu na adresi Viale Gessi br. 26. Taj status Šapiću je omogućavao da iskoristi zakonom predviđene poreske olakšice prilikom kupovine prve kuće. Međutim, morao je da ispuni nekoliko uslova. Kako stoji na sajtu italijanske vladine Agencije za prihode, uslovi da bi kupac stekao poreske beneficije su sledeći:
• nekretnina koja se kupuje mora da se nalazi na teritoriji opštine u kojoj kupac već ima prebivalište. Ako ima prebivalište u drugoj opštini, u roku od 18 meseci od kupovine kupac mora preneti prebivalište u onu u kojoj se imovina nalazi;
• da kupac nije ekskluzivni vlasnik ili vlasnik u zajednici sa supružnikom neke druge stambene jedinice u opštini na kojoj se kupuje nekretnina;
• da kupac nije već vlasnik i da nema pravo na vlasništvo ni jednog dela, čak ni pri podeli zajedničke imovine, neke stambene jedinice ili nekretnine kupljene, čak i od strane supružnika, uz olakšice “prva kuća”.
Dodaje se i da se sve olakšice poništavaju ukoliko se utvrdi da su date lažne izjave u dokumentima, kao i u slučaju ako se prijava boravka ne prenese u roku od 18 meseci u mesto gde se nalazi kupljena nekretnina. Takođe, beneficije se gube i ako se proda nekretnina kupljena sa olakšicama pre isteka pet godina od kupovine (osim ako se ne kupi druga u roku od godinu dana). U slučaju da se neki od uslova prekrši, kancelarija će da pristupi nadoknadi poreza po redovnoj poreskoj osnovici, uvećanoj za 30 odsto kao kazna, uz primenu zatezne kamate.
Svi pomenuti uslovi su i deo Šapićeve izjave zapisane u kupoprodajnom ugovoru za vilu u Opičini, radi korišćenja benefita “prva kuća”.
Šapić je izjavio i da nema druge nekretnine u Italiji, “da nije isključivi vlasnik ili u zajednici sa supružnikom prava svojine, plodouživanja, korišćenja i stanovanja druge kuće na teritoriji opštine u kojoj se kupljena nekretnina nalazi”. Piše i da je u braku, ali da njegov brak nije upisan ni u jedan italijanski registar. Takođe se navodi i da je Šapić izjavio da će nekretnina biti korišćena za stanovanje fizičkog lica i neće je koristiti kao poslovni prostor ili za komercijalne usluge. Inače, to je uslov za korišćenje poreskih olakšica.
Šapić je izjavio da je srpski državljanin i da je kao kupac svestan posledica kršenja svih navedenih uslova, odnosno da je svestan da u slučaju lažne izjave gubi sve beneficije i plaća kaznu:
“Kupac izjavljuje da je upoznat da se u slučaju davanja lažne izjave ili ponovnog prenosa na osnovu prodaje ili besplatnog prenosa predmetnih nepokretnosti pre nego što protekne pet godina za taj postupak, plaća porez za registraciju u uobičajenom iznosu, sa dodatnim porezom od 30 odsto, plus zatezna kamata, osim ako poreski obveznik u roku od godinu dana od otuđenja te nepokretnosti ne kupi drugu nepokretnost sa parkingom koja će biti njegovo glavno prebivalište.”
BROJNA PITANJA BEZ ODGOVORA
foto: informativna služba sns / go beograd…
Sve ove izjave Aleksandra Šapića zapisane u kupoprodajnom ugovoru date su u vreme kada je u Srbiji obavljao javnu funkciju predsednika Opštine Novi Beograd. Zato i otvaraju brojna pitanja.
Prvo – kada je i po kom osnovu Šapić, pre kupovine nekretnine u Opičini, dobio boravak i prebivalište u Italiji i imao ga u vreme kada je živeo u Beogradu i obavljao javnu funkciju? I to ne samo te 2018, već i čitav niz godina pre toga, počevši od 2010, kada je bio pomoćnik gradonačelnika, preko 2012. kada postaje predsednik Opštine Novi Beograd…
Šapić je u periodu od 2001. do 2006. godine boravio u Italiji – gde je kao vaterpolista igrao u dva tamošnja kluba – i imao osnova za dobijanje boravka. Ali posle je otišao u Rusiju i tri godine kasnije okončao sportsku karijeru. Već naredne godine stupio je na prvu javnu funkciju, a od tada, kako je poznato, živi u Beogradu.
Postoje, naravno, različiti osnovi po kojima stranac u nekoj zemlji može dobiti privremeni ili stalni boravak. Kako je za BIRN i “Vreme” rečeno iz konzularnog odeljenja Ambasade Republike Srbije u Rimu, za prijavu prebivališta u Italiji neophodno je posedovanje dozvole boravka (permesso di soggiorno). Inače, razlozi za trajni ili privremeni boravak u stranoj zemlji mogu biti mnogobrojni: radi zaposlenja, otvaranja kompanije u toj zemlji, sezonskog rada, zbog školovanja, lečenja, azila, spajanja porodica…
Italijanski advokat Livio Neri, član Udruženja za pravne studije o imigraciji, u izjavi za “Vreme” i BIRN navodi da državljanin treće zemlje može podneti zahtev za boravišnu dozvolu ukoliko redovno boravi na teritoriji Italije.
“Oni koji uđu kao turisti nemaju pravo da se nastane u Italiji – moraju da podnesu zahtev za dugoročnu vizu, a zatim dobiju odgovarajuću boravišnu dozvolu. U svakom slučaju, boravišna dozvola je preduslov za dobijanje prebivališta, a ne obrnuto”, kaže Neri.
Advokata smo pitali i da li državljanin Srbije može istovremeno imati prijavljeno prebivalište na teritoriji Srbije i na teritoriji Italije, ta da li u slučaju prijave prebivališta na teritoriji Italije, mora da odjavi svoje prebivalište u Srbiji.
Neri odgovara da može da ima prebivalište, ali i da mora da dokaže da stalno boravi u Italiji.
“Nadležni italijanski organ nema pravo da zna da li podnosilac zahteva ima prebivalište van Italije. Međutim, ostaje preduslov uobičajenog boravišta, tako da lice mora pokazati da uobičajeno živi u mestu gde se prijavilo i mora pokazati nameru da tamo ostane trajno. Italijanski zakon, međutim, ne zahteva od podnosioca zahteva da otkaže svoj boravak u drugoj državi.”
Na naše pitanje da li je prekršaj ako dobijete umanjenje poreza za kupovinu prve nekretnine u Italiji, a živite u drugoj državi, Neri odgovara navođenjem uslova za dobijanje takve olakšice.
“Da biste dobili olakšicu kao ‘prvu kuću’, dovoljno je da je to vaše mesto stanovanja. Shodno tome, ne možete dobiti smanjenje poreza ako stalno živite u drugom mestu/državi.”
ŠAPIĆ ĆUTI
Da bismo dobili odgovore na sva otvorena pitanja – da li je javni funkcioner Aleksandar Šapić još jednom ušao u “okršaj” sa domaćim zakonima i da li je, u ovom slučaju, prevario i italijanske institucije – pozvali smo i gradonačelnika, ali on na pozive nije odgovarao.
Zbog toga smo ga pisanim putem pitali sledeće:
– zbog čega vilu u Opičini nije prijavio Agenciji za sprečavanje korupcije ni 2018. odnosno 2019. godine i zašto te nepokretnosti nema u njegovom poslednjem Izveštaju o imovini i prihodima od 19. jula 2022. godine, uprkos činjenici da pomenutu nepokretnost poseduje i danas;
– od kojih sredstava je kupio pomenutu nepokretnost budući da u njegovim izveštajima o imovini i prihodima piše da ne poseduje novčana sredstva na računima u zemlji i inostranstvu;
– po kom je osnovu u momentu potpisivanja kupoprodajnog ugovora za nepokretnost u Opičini imao već prijavljeno prebivalište u Trstu pošto je u to vreme živeo i radio u Beogradu kao javni funkcioner;
– da li mu je prebivalište u Italiji omogućilo da koristi poresku olakšicu “prva kuća”, odnosno – da li ju je iskoristio i platio umanjeni porez za kupljenu nepokretnost;
– da li je i danas prijavljen na adresi kuće kupljene u Opičini, a ako nije on, ko ima prebivalište na toj adresi, kao i ko u toj kući danas stanuje i da li se možda koristi u komercijalne svrhe ili rentira, što inače nije dozvoljeno beneficijom “prva kuća”.
Na kraju – ima li i danas prijavljeno prebivalište u Italiji na adresi u Trstu na kojoj je bio prijavljen u vreme kupovine vile u Opičini.
Odgovori do slanja u štampu ovog teksta nisu stigli.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
Politika Aleksandra Vučića i on sam našli su se u žestokoj manjini uprkos danonoćnim propagandnim aktivnostima. Sam je sebe uvukao u riotintovsku klopku, zavadio se sa rođenim biračkim telom, pa čak ni neki njegovi stranački dužnosnici nikako nisu srećni zbog rudnika litijuma. Govore to novinarima off the record. Čak je uspeo da praktično okrene protiv sebe i šumskog čoveka Emira Kusturicu, a za to se baš valjalo potruditi
Najveći protest protiv kopanja litijuma, prema oceni Arhiva javnih skupova, održan je u Kniću, gde se okupilo oko 300 građana, što bi bilo kao 191000 u Beogradu. Ipak, najveće iznenađenje bio je skup u Rači, mestu u kome su na decembarskim izborima učestvovale samo dve liste – Srpske napredne stranke i Socijalističke partije Srbije – i u kome opozicije nema ni u tragovima. Tamo se protiv litijuma okupilo oko 400 ljudi
U ponedeljak se obeležavao Svetski dan mladih. U tom trenutku, Ivan Bijelić, Nikola Ristić i Jevđenije Dimitrijević su u zatvoru “Padinska skela”; nekoliko dana ranije, premijer Vučević je napao studentkinju Milu Pajić, koja je govorila na protestu u Novom Sadu, iznevši niz uvreda na njen račun
Izveštaj o radu Inspektorata za rad za 2023. godinu pokazao je da su inspektori rada prilikom izvršenih inspekcijskih nadzora zaticali na radu “na crno” strane državljane. U kakvim uslovima rade i koliko često inspekcija rada proverava status stranih radnika
Da li uobičajeni izazovi roditeljstva mogu da se sažmu u onih pet minuta u kolima kada, posle posla, skupljate snagu pre nego zakoračite ka vrtiću da pokupite svoje dete? Ili u onom brzom ispijanju kafe, kada se pravi plan kako sve da se stigne, a da se dovoljno posvetite deci? Ili u neprestanom strahu da li ih dobro odgajate? A tu je još jedan krupan izazov – čitav paket koji donosi novo doba, oličen u digitalnim uređajima i eri ekrana, društvenim mrežama i igricama
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!