Posle svih lepih i velikih predizbornih obećanja, slavlja i civilizirane predaje vlasti, kako sve strane samozadovoljno naglašavaju, vratio se HDZ
NOVI IMIDŽ HDZ-a: Ivo Sanader
Nova 2004. godina počela je u Hrvatskoj velikom akcijom inspektora: više od 600 strogih državnih činovnika razletelo se širom „lijepe naše“ da provere da li su sve veletrgovine, robne kuće i slična velika preduzeća u nedelju zatvorena, kako je odlučio novi Sabor na zahtev crkve i kardinala. Sabor se i na ovaj način pokušao revanširati prvom čoveku hrvatske crkve koji je u predizbornoj kampanji nedvosmisleno pokazao da voli da se meša u politiku otvoreno pozivajući Hrvate da glasaju za HDZ.
U većini hrvatskih gradova u nedelju je pred malim trgovinama bila gotovo zaboravljena slika: haos, gunđanje i – redovi za hleb.
Malobrojni su u medijima otvoreno prigovorili novoj hrvatskoj vlasti da se ovim farisejskim gestom ulizuje Crkvi i kardinalu Josipu Bozaniću, a na štetu siromašne Hrvatske u kojoj vlada velika nezaposlenost. Dovitiljivi i liberalno nastrojeni Istrani su izgleda doskočili strogom slovu novog zakona o trgovini koji za prekršioce predviđa kaznu od 150.000 kuna (oko 1,300.000 dinara): proglasili su da turistička sezona na poluostrvu traje 12 meseci i da prema tome sve trgovine mogu da rade i nedeljom!
POHVALE: I najkritičniji analitičari hvalili su Sanaderovo postizborno ponašanje: nije bilo trijumfalizma, debate se vode civilizovano, bez ružnih diskvalifikacija, manjine su promovisane u političke partnere. Svakako da zasluga za ovako glatku tranziciju pripada i Račanovoj vlasti koja je, neki misle čak i preterano, bila tolerantna i popustljiva prema ljudima iz Tuđmanovog režima, ali i prema svemu onome što je taj režim ostavio.
Tuđman je HDZ-ov dolazak na vlast slavio u društvu ultraša, uz zvuke zloglasnih popevki, pored vatri i volova na ražnju. Sanader je radikalno promenio imidž stranke: HDZ-ov izborni trijumf obeležen je pravim K&Kigrokazom – koncertom u blistavom Hrvatskom narodnom kazalištu.
Tako se posle svih lepih i velikih predizbornih obećanja, slavlja i „civilizirane predaje vlasti“, kako sve strane samozadovoljno naglašavaju, vratio HDZ.
Ivo Sanader pokušava da zemlji osigura „novu ravnotežu“: razgovarao je i pregovarao sa svim parlamentarnim strankama, sa predstavnicima manjina, sa mladima, sa penzionerima, sa preduzetnicima. Izjavljuje da zemlja stoji pred velikim izazovima, veruje da njegova vlada ima dobre programe za upravljanje privrednim i društvenim procesima. Cilj je, naravno, dostići visoke standarde za evropsku integraciju. Osnov svega je, naglašava Sanader, pravna država.
MANjINE: Premijer je u svom prvom obraćanju naciji naglasio da će Vlada voditi aktivnu manjinsku politiku: „Manjine ne percipiramo kao problem, nego kao bogatstvo, što znači punu ravnopravnost i dostojanstvo svih građana Hrvatske.“
Sanader je naglasio da će osigurati i doslednu upotrebu jezika manjina, što je Istra dočekala sa posebnim odobravanjem. Najavio je „stabilnu i učinkovitu Vladu“, uzdizanje iznad stranačkih podela i političke sebičnosti, poručivši da će čak preći i preko ocene zatečenog stanja „ne samo zato što je ono očigledno već i zato što treba izaći iz kruga uzajamnog optuživanja“. Sanader je najavio radikalno smanjenje poreza i rasterećenje privrede, a poreske olakšice bi trebalo da dovedu i do demografske obnove zemlje!
Penzionerima je obećao usklađivanje penzija s porastom plata, ali i novi zakon o povratku duga (penzionerima treba vratiti ono što im je oteo Tuđmanov režim!).
Vešti Sanader je svoju poruku završio pitijski: poručio je da sva svoja obećanja može ispuniti, ali ne u prvoj godini, a neka neće moći da ostvari ni u celom mandatu!
JASTREBOVI: Signali su, bar na početku, vrlo zbunjujući: Sanader ima odlične odnose sa Ivicom Račanom, a neki su čak primetili da je sa suzom u oku pričao o „euro dosezima“ svojih prethodnika; istovremeno, Sanaderov lični izaslanik Florijan Boras u Bosni i Hercegovini optužuje Račana i njegovu stranku za progon i ubistva hrvatskog naroda. Veliko je pitanje kako će se prva postavka nove proevropske hadezeove ekipe usaglasiti sa jastrebovima kojih ima i u prvim redovima nove vlasti.
Prilježni hroničari nisu zaboravili sva lica Vladimira Šeksa kome je sada dodeljeno mesto predsednika hrvatskog Sabora. Šeks je u onim „olovnim vremenima“ bio potpredsednik Vlade, šef Kriznog stožera istočne Hrvatske, javni tužitelj… Dok je on bio neprikosnoveni gospodar hrvatskog pravosuđa, ubice porodice Zec i njihovih devojčica oslobođene su zbog „proceduralnih grešaka“, oslobođen je i ubica šefa osječke policije Josipa Reihl-Kira koji je pregovorima želeo da rešava etničke tenzije, nekažnjeni su ostali i vinovnici masakra u Paulin Dvoru (žrtve su posle prebačene u Liku i tajno zakopane u plastičnim burićima)… To je deo teškog političkog bagaža koji nosi Vladimir Šeks. Uoči Božića on je Hrvatskoj poželeo politički mir naglasivši „potpunu privrženost demokraciji i vladavini prava, čvrsta jamstva manjinskih, građanskih i verskih sloboda“, stavljajući akcenat na tvrdnju da će novi Sabor „poštovati potpunu jednakost i ravnopravnost svih naših građana“, kao i međunarodne obaveze.
SUDSTVO: Ako je sudstvo bilo najlošija karika dosadašnjeg hrvatskog sistema vlasti veliko je pitanje da li može da dođe do preko potrebnih reformi i promena sa Šeksom na tako istaknutoj poziciji, ali i sa novom ministricom pravde Vesnom Škare-Ožbolt.
Ona sama ovako komentariše kritike da je nelogično što je baš ona imenovana za ministricu pravde, iako u pravosuđu nema nikakvo radno iskustvo: „To može da bude čak veliki plus…“ jer je „neopterećena odnosima koji vladaju u pravosuđu.“ Vrline su joj, poručuje samozadovoljno, da se dugo bavi politikom i da ima odlične organizatorske sposobnosti.
Zajedljivosti i pakosne primedbe na račun ministarke samo su medijska pena ispod koje se valjaju opasne struje. Za vreme Tuđmanovog režima u Hrvatskoj je pravosudni sistem devastiran: došlo je do ogromne čistke etnički i politički nepodobnih, dovedeni su podobni, poslušni ili mladi i neiskusni. I na ovom planu Račan je učinio malo: od 242 predsednika suda koje je imenovala HDZ-ova vlast njih 190 je ostalo na dužnosti!?
Sudsko vođenje „slučaja Lora“, ministarstva spoljnih poslova SAD i Velike Britanije ocenila su kao „katastrofalno“. Nažalost, ne iznenađuje da je splitski sudija Slavko Lozina koji je vodio taj, verovatno jedan od najosetljivijih sudskih procesa u Hrvatskoj, drsko optužio međunarodne faktore koji se „direktno mešaju u rad sudstva“!?
Primera o nefunkcionisanju sudstva ima na pretek: sud u Kutini je 18. decembra 2003, dve i po godine posle zahteva petrinjskog tužilaštva da se učiteljici i pravašici Gordani Dumbović sudi zbog govora mržnje, rasne i druge diskriminacije, doneo oslobađajuću presudu! Za neupućene, dotična članica i funkcionerka Hrvatske stranke prava je za vreme kampanje za lokalne izbore 2001. godine na radio Petrinji doslovce izjavila:“…Onaj manjinac, jadni Srbin, koji se vratio iz majčice Srbije niti je čovjek niti životinja – životinje ne zaslužuju takvu usporedbu s njim… Očistit ćemo Hrvatsku od smeća, ne daj Bože da nam četnici opet kolju, neki su to dopustili – mi nećemo.“
Prema pisanju hrvatskih medija učiteljica i pravašica Gordana Dumbović je zapretila da ni jedan „manjinac, srpski ciganin“, neće imati mira nigde u Petrinji, ni bilo gde u Hrvatskoj.
Svemu uprkos, sud u Kutini doneo je oslobađajuću presudu, jer su, kako je tvrdio njen advokat Željko Olujić, rečenice navodno izvađene iz konteksta!?
Osokoljena ovakvom presudom ova funkcionerka Hrvatske stranke prava čak poručuje da je tužba protiv nje bila „sraman, politički montiran proces i politički progon zbog njenih izjava u predizbornoj kampanji“.
Sud u Gospiću kaznio je jednog Srbina na 13 godina zatvora s obrazloženjem da njegovi preci već 500 godina šikaniraju Hrvate.
Opasno seme mržnje očigledno ima duboke, žilave korene. Usred Sabora lider „pravaša“ Ante Đapić karakteriše predstavnike dela Srba u Saboru kao „abolirane četnike“…
TRIBUNAL: Predsednik Republike Hrvatske Stjepan Mesić i dalje jedan od najpopularnijih političara i sam je pobrao komplimente kako je vodio svoj brod kroz talase predizborne kampanje i period tranzicije vlasti. Sada kada je nova vlada konstituisana on je opet bio jasan: Sanader i njegova vlada treba da ispune sva obećanja, i predizborna i postizborna. U tradicionalnom novogodišnjem intervjuu štampanim medijima kao najbolji Sanaderov potez ocenjuje njegovu izjavu da će poštovati međunarodne obaveze i da će se zalagati za poštovanje i sprovođenje zakona.
Zanimljivo je da Mesić smatra da u saradnji sa Tribunalom u Hagu neće biti većih problema: „Tuđman je izručio Hagu 13 Hrvata i njegova pozicija nije bila ugrožena jer je opravdanje bilo da se drukčije nije moglo. Da je bilo koga Račan izručio, bio bi komunjara, Jugoslaven, a možda i ‘četnik’. Međutim, ova Vlada će i taj posao moći savladati bez velikih poteškoća“.
Mesić je ovom prilikom izrekao još jednu važnu poruku: po njemu, „nova vlada će morati izvesti detuđmanizaciju ako želi opstati, ne može se prihvatiti selektivna primjena zakona, a to je bila karakteristika za vrijeme predsjednikaTuđmana. Ljudi su bili osuđivani i za najteže zločine, ali su se ubrzo nalazili na slobodi, pa čak su i ponovo činili krivična dela…“ Predsednik Hrvatske smatra da je jedan od najvažnijih aspekata detuđmanizacije i sudsko rešavanje brojnih afera oko 200 najbogatijih tajkuna u Hrvatskoj.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
Između sada već mitske ceremonije otvaranja i ništa manje spektakularnog zatvaranja Olimpijade bili smo svedoci petnaest dana istinske “olimpijske sportske fešte” koja je nadmašila sva očekivanja, a najviše je iznenadila možda baš same Francuze, zatečene usred dve nedelje opšteg “blaženstva” i zaborava na “politiku i stvarni život”. No, glavna zvezda ovih OI ipak nedvosmisleno ostaje sam Pariz, grad domaćin
Olimpijske medalje su nekada dodeljivane i za arhitekturu, književnost, muziku, slikarstvo i skulpturu, ali se nije ostvario Kubertenov antički san o spajanju “gimnastike za telo i muzike za dušu”
U Nacionalnom parku Sutjeska ponovo je buknuo požar. Vatra je za četiri dana zahvatila više od 150 hektara stogodišnje šume, a pomoć je u gaženju požara stigla je i iz Srbije
Talibani proslavljaju treću godišnjicu vladavine Avganistanom. Od 2021. godine, ljudska prava u ovoj zemlji kontinuirano se urušavaju. Ženama je zabranjen pristup mnogim javnim mestima i fakultetima, a većina srednjih škola za devojčice je zatvorena
Dok Rusija kontroliše veći deo istočnog dela Ukrajine, ukrajinske trupe nastavljaju sa napadima u oblastima Belgorod i Kursk. Ne sa namerom da ih okupiraju, već da „zaštite živote Ukrajinaca”. A i da pokažu mišiće
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!