Svi klima-uređaji liče jedni na druge, tehnički podaci su im slični, razlikuju se jedva u finesama koje će biti uočene tek pri korišćenju. Najviše se, međutim, razlikuju po ceni i tu je princip jednostavan: koliko para, toliko hlada
INTERVENCIJE NA FASADI: Kocke i split sistemi
Umereno kontinentalna klima, kakva je ovde samo ako je suditi po udžbenicima iz geografije, svela se na dva godišnja doba: leto i zimu, koja se menjaju „na prekidač“. Tek što je prošla sezona grejanja, već nastupa sezona rashlađivanja. Kada zvezda upeče, posebno je neprijatno u gradovima: svaka zgrada postaje rerna tako da je teško i spavati, kamoli raditi. Mnogi će ovoga leta sanjati klima-uređaj, nekima će se možda san ostvariti.
Mnogi klima-uređaje, naročito oni koji ih nemaju, svrstavaju u luksuz, izmišljotinu razmaženog zapadnog potrošačkog društva, još jednu mamiparu i atak na naš ispošteni elektrosistem. Klimatizacija ima pristalica i protivnika, kako među laicima tako i među stručnjacima, ima argumenata za i protiv, ali i zabluda i predrasuda, pukog neznanja i pomodarstva. Neko tvrdi da je klimatizovanje neprirodno i samim tim nezdravo, da pogoduje širenju raznih virusa i bakterija, nekima je opet letnje rashlađivanje isto što i grejanje zimi. U suštini, svi su u pravu. Kao i sve na ovom svetu, i klimatizacija ima dobre i loše strane: ne može se reći da ne prija, ali ni da nema baš nikakvih zdravstvenih implikacija. Finansijskih ima u svakom slučaju.
DVAUJEDNOM: Erkondišn je frižider i grejalica u jednom. Služi i za grejanje, kao i za rashlađivanje, uzima toplotu iz jednog prostora i prenosi ga u drugi, bez obzira na njihovu trenutnu temperaturu. Leti se toplota iz sobe izbacuje napolje, zimi se od spolja unosi unutra. Pojam „klimatizacija“ znači „veštačko korigovanje temperature i vlažnosti vazduha u zatvorenom prostoru“.
Zabluda je da je veliki potrošač električne energije. „Srce“ klima-uređaja je toplotna pumpa i podjednako troši struju grejao ili hladio. S jednim kilovatom angažovane snage dobija se bezmalo triput veći grejno/rashladni efekat. Ipak, potrošnja postoji i u ova teška vremena nije za zanemarivanje.
Kao što grejanje može biti pojedinačno, etažno i centralno, isto tako može biti i rashlađivanje. Centralni i etažni sistemi mogu biti kanalski i vodeni, tzv. sistem „fen koil“. Prvi je ekvivalent vazdušnom grejanju: vazduh se hladi u centralnoj komori i kanalima se distribuira po prostorijama. Drugi je isto što i klasično centralno grejanje, koristi istu instalaciju samo što, za razliku od njega, hladi. Ovakvi sistemi se po pravilu ugrađuju pri gradnji objekta.
Individualni „ugođivači“ vazduha mogu se ugrađivati i naknadno, što je kod nas najčešći slučaj. Ima ih dve vrste: prozorski, koji su starije generacije i već prevaziđene tehnologije, i danas najrasprostranjeniji tzv. „split“, razdvojeni sistemi. Prozorski su se na našem tržištu pojavili početkom sedamdesetih, prvo iz uvoza zatim i kao domaći proizvod, i to, koliko god neverovatno zvučalo, bili su izvrsnog kvaliteta. Još uvek ih ima u upotrebi, pouzdano rade, a mana im je što zauzimaju deo prozora i što su bučni.
Sistem „split“ je novije generacije, razdvojen je na rashladni i kondenzatorski deo. Bučni deo s kompresorom je spolja, a onaj tihi unutra. Dva dela spaja cev kroz koju prolazi freon. Na jedan vanjski deo može se povezati više rashladnih jedinica kojih ima, zavisno od mesta ugradnje, zidnih, parapetno-potplafonskih, kasetnih…
Poslednja reč tehnike je tzv. sistem „multi kompo“, pogodan za faznu izgradnju i dogradnju. Kondenzatorske jedinice se mogu povezivati kao lego kocke, s neograničenim mogućnostima kombinovanja. Takvim sistemom, upravlja kompjuter i može istovremeno i grejati i rashlađivati, različite prostorije, razume se. Cena mu je, treba li naglasiti, prava sitnica.
DISTRIBUTERIVIRUSA: Mnogi lekari, upitani šta misle o klimatizaciji izjašnjavaju se protiv nje. Navode primer Vojno-medicinske akademije gde su, kažu, kapljične infekcije češće nego inače. I procenat zaposlenih koji oboljeva od čuvenog i, izgleda, modernog virusa koksaki znatno je veći nego u drugim zdravstvenim institucijama. „To je zabluda“, tvrdi dr Predrag Kon, epidemiolog iz Gradskog zavoda za zdravstvenu zaštitu. „Na VMA je sprovedeno istraživanje o eventualnoj povezanosti širenja ovog virusa i klima-uređaja i rezultati kazuju da ona ne postoji naročito stoga što se taj virus prenosi fekalno-oralno, a ne kapljično. Što se drugih virusa tiče, ne tvrdim da se ne šire tako, ali dokaza da se infekcija širi tim putem jednostavno nema.“
Postoji, međutim, bolest koja se prenosi centralnim klimatizacionim uređajima. Prvi put je otkrivena posle jednog kongresa ratnih veterana 1976. godine u Americi kada je od teškog oblika zapaljenja pluća istovremeno oboleo veliki broj učesnika. Od 4.500 zaposlenih, obolela su 172 a 29 je umrlo. Tajanstvena bolest je nazvana legionarska, a uzročnik joj je bakterija Legienellapneumophilia koja služi za vlaženje vazduha, i prilagođena je životu u vodi. „To je jedina bolest koja se, zasada, može direktno povezati s klimatizacijom.“ To u svakom slučaju važi samo za kanalsku distribuciju hladnog vazduha i s individualnim klima-uređajima nema mnogo veze. Kod nas legionarska bolest nije zabeležena.
LETNJAPREHLADA: Optimalna temperatura vazduha, je oko 20 stepeni Celzijusovih. Granica znojenja, kada počinje da biva neprijatno je oko 27 stepeni. Svakim stepenom više neprijatnost se povećava. Mnogi ovaj optimum bukvalno shvataju pa podešavaju temperaturu vazduha na 20 stepeni, bez obzira na spoljne uslove. Takva klimatizacija donosi više nevolja nego koristi.
Događa se da se prolaskom kroz vrata s natpisom „klimatizovano“ temperatura okruženja trenutno menja za deset i više stepeni, niže, ali i više. Sistem regulacije telesne temperature, koji ima svako toplokrvno biće, pa i čovek, brže reaguje na pad nego na skok temperature okoline. Izlazak iz klimatizovanog prostora može izazvati temperaturni šok, svojevrsno opterećenje organizma, i može imati, kod srčanih bolesnika naročito, nimalo naivne posledice. I obrnuto, ko oznojen sa žege uđe u hladan prostor predodređen je za prehladu. A letnja prehlada je mnogo teža nego zimska i može lako preći, kod osetljivijih, u zapaljenje pluća.
Biološki gledano, ovaj temperaturni skok ne bi smeo da bude veći od šest stepeni. Manje od četiri je neprimetno, više od šest nepoželjno, naročito kada se prelazi iz hladnog u toplo. „To se rešava postepenom klimatizacijom. Ako je spoljna temperatura, recimo, 35 stepeni, na ulazu u klimatizovani objekat biće 30, u hodnicima 26 a u radnom prostoru 23-24, objašnjava u razgovoru za „Vreme“ Jovan Radaković, suvlasnik preduzeća Sebra, uvoznika, distributera i servisera Micubišijevih klimatizacionih uređaja.
TRŽIŠNAŠAROLIKOST: Ipak, potražnja neprestano raste.
Na tržištu se mogu naći različiti tipovi, šarolikih cena i kvaliteta. Proizvođača je mnogo, najviše ih je s Dalekog istoka, ima i zvučnih imena, nepoznatih, kvalitetnih i onih koji to nisu. Japanski su, po rečima mnogih sagovornika, najkvalitetniji, korejski osrednji, dok su kineski najlošiji. Poslednjih godina, kaže Radaković, kvalitet i onih donedavno najlošijih je znatno bolji, a neki osrednji su se približili najboljima.
Svi liče jedni na druge, tehnički podaci su im slični, razlikuju se samo u finesama koje se uočavaju tek pri korišćenju. Najviše se, međutim, razlikuju po ceni, i tu je princip jednostavan: koliko para toliko i muzike, kako po kvalitetu i kvantitetu tako i po trajnosti. U svakom slučaju, ponuda je više nego obilna.
„Klimatizacija zaista nije luksuz, već potreba“, insistira Radaković. Nažalost, trenutna ekonomska situacija je takva da je mnogi sebi ne mogu priuštiti. U gradu nemamo livadu i drvo, ali ni vremena da uživamo u hladovini.“
Vremena su, međutim, takva da pored drveta, livade i vremena nedostaje i para a klima-uređaji su, s koje god strane gledali, sve samo ne jeftini. Ipak, hladnih dana je u godini mnogo više nego vrelih. Rashladiti se čovek može na više načina. Kada ozbiljno pripeče, treba se samo setiti zime i računa za struju. Namah će biti hladnije – ako je za utehu.
Šta je Btu
Kapacitet svih klima-uređaja je unificirano označen brojem i izražen je u hiljadama britanskih termičkih jedinica (BTU). U jedan kilovat staje 3410 jedinica. Najmanji nosi oznaku „sedam“, najveći „trideset dva“. Najveći je od najmanjeg skuplji svega dva i po puta, naravno, ako je od istog proizvođača i iste generacije.
Računica kaže da je za rashlađivanje dovoljno 80 vati po kvadratnom metru prosečno izolovanog stambenog ili radnog prostora, za grejanje dvostruko više. Najmanji klima-uređaj, tako je dovoljan za garsonjeru i po najvećoj žegi, umereno će rashladiti dvosoban stan. Najveći je više nego dovoljan za petosoban stan ako se ne preteruje u zahtevima. Kad čeljad nisu besna…
Ekološka destruktivnost
Klima-uređaji su ekološki nepodobni i suštinski su destruktivni perpetuum mobile. Oslobođeni freon, naime, probija ozonski omotač, povećava se ultraljubičasto zračenje, što utiče na promenu klime, na globalno zagrevanje. Što je toplije, potražnja za rashlađivačima je veća, i tako u krug. Neargumentovana je tvrdnja proizvođača da je sistem zatvoren i da je kvalitet proizvoda takav da će freon u njemu i ostati: da je to tačno, ozonske rupe ne bi ni postojale.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
“Danas je dovoljan jedan klik na Guglu da saznamo o nekom gradu sve; od istorije, klime, umetničkih ponuda... pa sve do jeftinih restorana! Ali pravi čitaoci neće ‘klik’, već emociju koja će da pokrene njihov proces proživljavanja, a ne pukog konzumiranja”
Bombardovanje čula postalo je nova fascinacija u konzumiranju umetničkih dela, a izraz “imerzivno” postao je ključna reč u vokabularu Britanaca za opisivanje i vrednovanje svake izložbe. Među brojnim ove letnje sezone, u fokusu su tri
Letnjikovci i vile u Vrnjačkoj Banji kriju mnoge tajne nekadašnjih vlasnika kao i burne istorije ovog mesta u kojem organizovani turizam postoji već 156 godina, a nije prestajao ni za vreme Drugog svetskog rata kada se ovde smestio Štab Druge oklopne divizije Trećeg rajha
Najnoviji roman Aleksandra Novačića Solženjicin: Odisej iz Gulaga objavljen je krajem jula u Beogradu, u izdanju izdavačke kuće Logos. Aleksandar Solženjicin je pre pedeset godina bio proteran iz SSSR-a, a državljanstvo mu je oduzeto. Posle 20 godina, poput antičkog Odiseja, vratio se u svoju opljačkanu Itaku gde su se prosci nadmetali za ruku njegove voljene Penelope, Rusije. U narednim brojevima “Vreme” će preneti najzanimljivije delove romana, uz dozvolu autora i izdavača
Na beogradskom aerodromu „Nikola Tesla" se već nekoliko puta ponavlja isti kvar usred letnje sezone. Nadležni kažu da se radi o globalnom kvaru na softveru, ali analitičari smatraju da je neobično da kvar tako dugo traje i da IT stručnjaci ne mogu da ga otklone
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!