![](https://vreme.com/wp-content/uploads/2023/12/Ilic_Dragan_nova_01-684x1024.jpg)
TV manijak
Debata ili dijagnozaGodinama unazad praksa pokazuje da se u Americi konačni rezultati u anketama posle TV sučeljavanja kandidata razlikuju od rezultata predsedničkih izbora za maksimalno tri odsto
Godinama unazad praksa pokazuje da se u Americi konačni rezultati u anketama posle TV sučeljavanja kandidata razlikuju od rezultata predsedničkih izbora za maksimalno tri odsto
Nisu problem Amerike samo autokratske ideje Donalda Trampa i njegovog MAGA pokreta koji je postao radikalniji od svog tvorca, već i autoritarnost u krugovima onih koji su lojalni aktuelnom predsedniku Džou Bajdenu i odbijaju svaku mogućnost da se razgovora o nekom drugom predsedničkom kandidatu
Na Festivalu odmetnika u svojoj 82. i ovog leta peva nekadašnji “glas generacije”, “nadbiskup haosa”, “Breht iz džuboksa”, spoj dečaka i bitnika, Haklberi Fina i levičarskog patrijarha Vudija Gatrija čija gitara ubija fašiste. Tvorac mita o sebi i uporni rušilac svog prethodnog imidža, Bob Dilan je uzalud bežao od svojih protesnih pesama, “Hard Rain Is Gonna Fall”, “Blowin’ in the Wind”, “The Times They Are a-Changin”. Aktuelne su i u današnje vreme, koje je podjednako iracionalno kao ono u njegovoj mladosti. Ali šta to vredi kad Tejlor Svift kaže: “Ti nisi Dilan Tomas, ja nisam Peti Smit. To nije Čelzi hotel. Mi smo moderni idioti...”
Jesmo li danas sretniji, jesmo li pametniji zahvaljujući video-asistiranom referiranju, odnosno suđenju, VAR sistemu koji bi, da je postojao ranije, promenio istoriju fudbala
Kontrapunkt intimnoj drami Nadežde i njenog oca su dva podzapleta u dvema porodicama u kojima je otac odsutan. U sva tri nivoa priče pratimo kako prisutni ili odsutni otac utiče na svoju nedoraslu decu. Kontrapunkt glavnoj dramskoj priči predstavlja i “nevidljiva” ali “prisutna” društvena drama oko smrti patrijarha. Dakle, imamo “malu smrt” “običnog” oca i nasuprot njoj “veliku smrt” “oca nacije”
Ovaj film opterećuju i ruže brojne opštemestaške prečice, koje pred gledaoce nisu iznete u vidu proživljenog, osmišljenog i opravdanog omaža ili pastiša klasicima i zaslužnim autorima i imenima žanra. Takođe i sumanuto dugačak niz banalnosti i ostalih truizama koji naprosto vape za štrihovanjem i ukazuju na raspričanost neretko povezivanu sa starošću, koja za sebe samu najviše mari
Svakidašnja ekstatičnost izdvaja Adrianne Lenker iz mora “unuka Joni Mitchell” koje su preplavile alternativnu muzičku scenu u poslednjih nekoliko godina
“Mirandolina kroz komedijski kod priča o stvarima koje su suštinski tragične. Tragične su mizogine predrasude o ženama koje i u 21. veku imaju srednjovekovnu snagu. Istorija sveta bila je i ostala istorija borbe žene da bude priznata kao čovek, ne deklarativno već suštinski”
“Samim tim što ne možemo da utičemo na jezive ratove u svetu, ekološke katastrofe, nasilje, dominaciju novca, izložba je poziv na radost i veselje, da se odagna višak svega onoga čime smo svaki dan bombardovani”, kaže Aleksandar Rafajlović, potomak freskopisaca
Naše doba je doba biblioskopa – onih koji knjige pre svega gledaju, posvećujući najviše pažnje, vremena i truda izgledu knjige i/ili teksta, vidljivosti knjige i iskustvu čitanja