"Gotovo nikada ne prođe cela godina a da se u medijima ne pojavi priča o monstruoznim stvorenjima koje navodno niko ne razume, niti može da ih identifikuje"
Postoje li skrivene životinje? Ispostavlja se da na planeti danas živi više od 10.000 jedinki okapija, koje se mogu naći u tropskim šumama Konga, a da ova misteriozna vrsta zaista postoji, može se najlakše videti u zoološkim vrtovima širom sveta, gde danas boravi oko 150 okapija. Ova afrička životinja ima pruge poput zebre, ali je najbliži srodnik žirafe i spada u kategoriju takozvanih živih fosila.
Okapi je dugo smatran takozvanim afričkim jednorogom i predstavlja najpoznatiji primer stvorenja koje je iz legende ušlo u zoološku klasifikaciju. Zbog toga je okapi bio simbol danas nepostojećeg Međunarodnog društva za kripotozoologiju, kontroverznu disciplinu koja istražuje skrivena, mitska bića.
Priča o okapiju je, zapravo, tipski slučaj stvorenja koje pobuđuje interesovanje kriptozoologa – svojevremeno ga je obavijala ogromna medijska pažnja, posredni dokazi i nejasni opisi, a u potragu za njim su kretali pustolovi i naučnici amateri.
Evropljani su prvi put čuli za okapija 1887. godine, u putopisima iz Konga legendarnog britanskog istraživača Henrija Mortona Stenlija (1841–1904), proslavljenog u viktorijanskoj štampi po rečenici „Doktor Livingston, pretpostavljam?“, koju je Stenli izgovorio nakon što je u srcu Afrike pronašao izgubljenog istraživača izvora Nila. Opisujući okapija prvi put, Stenli navodi da ovog neobičnog magarca sa prugama na zadnjem delu tela, domoroci nazivaju „Ati“.
„DOKTOR LIVINGSTON, PRETPOSTAVLJAM?“: Ilustracija iz viktorijanske štampe susreta Stenlija i Livingstona
Kao i kod drugih Britanaca, do tada neviđena životinja pobudila je radoznalost i britanskog guvernera u Ugandi, Henrija Džonsona. On je 1901. dobio neke informacije o okapiju od pigmeja koje je spasao od nemačkih lovaca na cirkuske nakaze, ali nikada nije uspeo da ga uhvati ili vidi – u Britaniju je samo poslao delove kože i skeleta koji su godinama pobuđivali interesovanje. Kasnije, kad su uhvaćeni prvi živi primerci, ispostavilo se da životinja zaista živi u džungli Ituri, pa je klasifikovana kao Okapia johnstoni.
Navodno je okapi bio poznat još drevnim Egipćanima, a po svemu sudeći je predstavljen još pre 2500 godina na fasadi bivše Darijeve palate u Persepolisu, kao poklon poslanstva iz Etiopije kraljevini Ahmenida. Budući da svojim postojanjem najrečitije potvrđuje kako „mitske zveri“ nisu u svim slučajevima izmišljene, okapi je među kriptozoolozima posebno omiljen.
„Kriptozoologija se često povezuje sa paranormalnim pojavama ili sa lovom na čudovišta. Međutim, nije tako“, smatra Lorenco Rosi, kriptozoolog iz Italije, koji je u decembru 2010. sa svojom izložbom o kriptozoologiji gostovao na Festivalu nauke u Beogradu.
MORSKO ČUDOVIŠTE: Kraken, ilustracija Pjer Denis de Montforta
Kriptozoolozi tragaju za životinjskim vrstama koje su nagoveštene posrednim dokazima, ali pojedini zanesenjaci pokušavaju da dokažu postojanje i bića iz legendi, stvorenja koja su davno izumrla, ili pak, životinja koje su uočene daleko od uobičajenih staništa. Kritičari kriptozoologije sa pravom ukazuju da takva istraživanja ne podrazumevaju naučnu metodologiju i nesumnjivo spadaju u domen pseudonauke.
Međutim, potpuno odbacivanje ispitivanja neobjašnjenih fenomena bilo bi zapravo suprotno duhu nauke. Budući da se ovom oblašću bave entuzijasti koji povremeno zaista otkriju nove vrste na koje akademski istraživači ne obraćaju dovoljno pažnje, kriptozoologija se pokazuje kao korisna dopuna biološkim naukama, jedna od poslednjih amaterskih nauka koje nisu izumrle.
Svakako, onda kad nije u domenu spekulacije i pseudonauke, kriptozoologija se zapravo oslanja na metode zoologije, pa se više može smatrati opredeljenjem zoologa amatera ka stručnom istraživanju misterioznih fenomena, nego izdvojenom naučnom disciplinom. No, kriptozoolozi se pokazuju izuzetno značajni upravo u demistifikaciji medijskih mitova o novootkrivenim „čudovištima“.
„Mediji često prenose senzacionalističke vesti bez prethodne provere i gotovo nikada ne prođe cela godina, a da se ne pojavi priča o monstruoznim stvorenjima koje navodno niko ne razume, niti može da ih identifikuje“, kaže Rosi. „Zapravo, najčešće to budu samo leševi običnih životinja koji se zbog procesa truljenja teško razaznaju.“
On navodi nekoliko skorašnjih primera: čudovište iz Montauka, kod Njujorka, za koje se tvrdilo da je napravljeno u tajnim laboratorijama, a ispostavilo se da je uginuli rakun, zatim misteriozna južnoafrička divovska kornjača za koju je pokazano da pripada vrsti megattera, kao i jezivo Panomsko čudovište, koje je u medijima predstavljeno kao telo mrtvog vanzemaljca, a pokazalo se da je reč o lemuru koga je neko ubio i potom – ošišao.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
“Danas je dovoljan jedan klik na Guglu da saznamo o nekom gradu sve; od istorije, klime, umetničkih ponuda... pa sve do jeftinih restorana! Ali pravi čitaoci neće ‘klik’, već emociju koja će da pokrene njihov proces proživljavanja, a ne pukog konzumiranja”
Bombardovanje čula postalo je nova fascinacija u konzumiranju umetničkih dela, a izraz “imerzivno” postao je ključna reč u vokabularu Britanaca za opisivanje i vrednovanje svake izložbe. Među brojnim ove letnje sezone, u fokusu su tri
Letnjikovci i vile u Vrnjačkoj Banji kriju mnoge tajne nekadašnjih vlasnika kao i burne istorije ovog mesta u kojem organizovani turizam postoji već 156 godina, a nije prestajao ni za vreme Drugog svetskog rata kada se ovde smestio Štab Druge oklopne divizije Trećeg rajha
Najnoviji roman Aleksandra Novačića Solženjicin: Odisej iz Gulaga objavljen je krajem jula u Beogradu, u izdanju izdavačke kuće Logos. Aleksandar Solženjicin je pre pedeset godina bio proteran iz SSSR-a, a državljanstvo mu je oduzeto. Posle 20 godina, poput antičkog Odiseja, vratio se u svoju opljačkanu Itaku gde su se prosci nadmetali za ruku njegove voljene Penelope, Rusije. U narednim brojevima “Vreme” će preneti najzanimljivije delove romana, uz dozvolu autora i izdavača
Na beogradskom aerodromu „Nikola Tesla" se već nekoliko puta ponavlja isti kvar usred letnje sezone. Nadležni kažu da se radi o globalnom kvaru na softveru, ali analitičari smatraju da je neobično da kvar tako dugo traje i da IT stručnjaci ne mogu da ga otklone
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!