Nakon što su saopštene nominacije za ovogodišnje Oskare, knjiga je što se tiče filmova koji su obeležili prethodnu godinu spala na dva slova: Pod lupom i Povratnika. Posle dodele, ekipe oba filma mogu da budu zadovoljne, samo što je jedna ipak zadovoljnija. Istorija će upamtiti da je 2016. godine najboljim filmom proglašen Pod lupom, sjajan i vrhunski snimljen film o novinama i novinarstvu
Persona koja bira posljednji film koji se u okviru FEST-a, a u Sava centru, prikaže prije dodjele Oskara, trebala bi pokatkad da posjeti sportske kladionice. Hoću reći, ako ta osoba cilja na to da samo pet-šest sati (tj. u nedjelju u deset uveče) prije nego cijeli svijet zabruji o nekom filmu, baš taj film prikaže Beograđanima, onda joj dobro ide. Prije dvije godine „ubola“ je sa 12 godina ropstva, prošle godine sa Čovekom pticom, a ove, evo, sa Pod lupom. Šalu na stranu, naravno da se u vrijeme pravljenja programa FEST-a već uveliko znaju nominacije, pa i da se među nominacijama izdvajaju favoriti, ali nekad je i u tom smislu zaista potrebna sreća. Ove godine su maltene svi bili sigurni da će Oskara za najbolji film dobiti Povratnik, a Povratnik je još prije nekoliko mjeseci krenuo u redovnu bioskopsku distribuciju pa nije bio materijal za FEST. Ipak, ispostavilo se da ove godine u toj najprestižnijoj kategoriji pobjeđuje dark horse, odnosno film Pod lupom, film koji je na FEST-u prikazan u nedjelju u deset uveče, pet-šest sati prije nego je ovjenčan Oskarom za najbolji film, u istom terminu, dakle, u kojem su prethodnih godina prikazani pobjednici u istoj kategoriji.
OSKAROVCI: Leonardo Dikaprio, Alehandro Injaritu…
BROJKE: Pod lupom je imao šest nominacija, a osvojio je dva Oskara: za najbolji film i za najbolji originalni scenario. Hroničari i statističari su već izračunali da se još 1952. godine nije desilo da film koji je dobio Oskara za najbolji film u cjelini, osim njega dobije još samo jedan. Ipak, taj preostali je Oskar za najbolji originalni scenario, onaj koga filmski sladokusci zapravo najviše cijene. Tek primjera radi, Oskara za najbolji originalni scenario svojevremeno su osvajali: Tarantino, Vudi Alen, Diablo Kodi, Sofija Kopola, Pedro Almodovar, Tom Stopard, braća Koen, Bili Vajlder, Orson Vels…Povratnik je imao dvanaest nominacija, najviše od svih filmova ove godine, a dobio je tri Oskara, uključujući onog za najbolju režiju (Injaritu) i najbolju glavnu mušku ulogu (Leonardo Dikaprio). Sve u svemu, Pod lupom se definitivno može smatrati pobjednikom, a ako bismo iz ove odluke pokušavali da iščitamo šire trendove, mogli bismo govoriti o pobjedi sadržaja nad formom. Povratnik je u mnogo čemu vrhunac aktuelnog holivudskog pomodarstva, film tehnički savršen, snimljen u veličanstvenoj prirodi, tendenciozno šokantan, ali koji u gledaocu koji iziđe iz bioskopa ne ostavlja dublji trag. Pod lupom je potpuno drugačiji film. Neki od onih koji ga hejtuju tvrde da ih podsjeća na televizijsko ostvarenje. Čak i takav opis, međutim, koliko god imao pogrdnu namjeru, filmu zapravo komplimentira. Pod lupom podsjeća na ona televizijska ostvarenja zbog kojih šlifovana publika u posljednjih nekoliko godina više cijeni televizijske serije od filmova.
…i kadar iz filma Pod lupom Toma Makartija
POETIKA: Baziran na stvarnom događaju, odnosno na priči o nastanku serije članaka „Boston Glouba“ u kojima je dokazana umiješanost cijelog sistema Katoličke crkve uzduž praktično cijele njene hijerarhije u skandal za zaštitom sveštenika koji su zlostavljali djecu, Pod lupom je istovremeno prigušen triler, drama smještena u vrlo konkretne dokumentarne koordinate te intrigantan period piece. Epoha kojom se film bavi su prve godine tekućeg stoljeća, kad je udar digitalne aždaje na štampane medije već počeo, ali nije eskalirao. Pod lupom daje dobru sliku interne redakcijske dinamike velikih (dnevnih) novina, kao i uvid u operativnu podjelu rada. Takođe, fascinantno je kako u jedva dva sata trajanja uspjeva da dobro i uvjerljivo skicira i portretira valjda i petnaestak likova. Priča je važna i uzbudljiva, društveno relevantna i pokazuje zapravo kako novinarstvo može da mijenja svijet. Ilustracija toga je reakcija Katoličke crkve na ovaj film. Iz Vatikana nema napada na njega da je anticrkveno intoniran, čak ni poslije dodjele Oskara. Jedna tabu tema je kroz seriju novinskih članaka ispričana na način na koji je trebala da bude ispričana, a onda je poslije petnaestak godina stigao film koji zapravo slijedi izvornu poetiku članaka čiji nastanak ga je nadahnuo: bez tabloidnog skandalizovanja, bez tendencioznog lažnog moralisanja, bez velikih gesti i crno-bijele paradigme, istina, i samo istina. Režija je diskretna, scenario vrhunski prepliće rukavce priče, a glumci su toliko dobri da zapravo u trenu zaboravljamo sve njihove prethodne uloge i vidimo ih kako savršeno utjelovljuju sasvim obične ljude, te nimalo glamurozne – novinare.
OSTALO: Inače, čisto kvantitativno gledano, najviše Oskara je osvojio Pobesneli Maks: Autoput besa, čak šest njih, ali uglavnom u tehničkim kategorijama. Što se tiče glumaca i glumica, osim Dikaprija nagrađeni su Bri Larson (glavna ženska uloga, film Soba), Mark Rajlens (sporedna muška uloga u Spilbergovom filmu Most špijuna), te Alisija Vikander (sporedna ženska uloga, film Dankinja). Za najbolji film izvan engleskog govornog područja proglašen je mađarski Šaulov sin režisera Lasla Nemeša. Kad se analizira cijela filmska sezona, najveći gubitnici su vjerovatno Kerol i Podlih osam, o kojima smo u „Vremenu“ već pisali, a koji su, makar i superiorni najvećem dijelu prošlogodišnje produkcije, praktično ostali bez Oskara (osim što, eto, Eniju Morikoneu nisu mogli da uskrate Oskara za muziku u Tarantinovom filmu). Kad smo kod muzike, nagradu za najbolji dokumentarac osvojio je, više nego zasluženo, film Ejmi Asifa Kapadije. Uglavnom, prošla je, evo, i još jedna, osamdeset i osma po redu, dodjela Oskara, čime se na izvjestan način završila još jedna filmska sezona. Ako u Holivudu shvate da i izvan nastavljanja superherojskih i inih franšiza te ekranizovanja video-igrica ima tema dostojnih filmovanja, ovakva buduća sumiranja filmskih sezona možda budu i bogatija.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
“Osećali smo da nečemu dolazi kraj. Naravno, niko od nas nije znao šta nas čeka, naročito ne da će se sve tako krvavo raspasti, ali da će sve biti drugačije – to se osetilo u vazduhu. I Titova smrt se desila upravo na početku te dekade. Mislim da je među nama postojao iracionalni osećaj ‘sad ili nikad’”
“Hoćemo da napravimo veliki nezavisni teatar, da radimo ono što mi hoćemo, što druge kolege hoće... A o tome kakva je situacija na nezavisnoj sceni najbolje govori to što nam je Ministarstvo za kulturu za ovaj projekat dalo dve hiljade evra bruto, to je hiljadu i osamsto neto”
"Najveća pretnja srpskom jeziku nisu nekakve mračne strane sile poput latinice, anglicizama ili interneta, nego tvrdokorna domaća nepismenost i nekultura", rekao je pre koju godinu Ranko Bugarski u razgovoru za „Vreme“
„Ljudi su toliko puni straha da pravo na svoje mišljenje odbijaju u startu. Oni hoće da svoju krivicu podele sa drugima, da ne preuzimaju odgovornost, u jednoj neodređenosti hoće ljudi da žive“
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!