Vladimir Putin svom "nasledniku" ostavlja oporavljenu Rusiju, koja je postala sedma ekonomska sila u svetu, ali i državu koja ozbiljno zanemaruje pitanja ljudskih prava i demokratske vrednosti
Uoči kraja drugog mandata postavlja se pitanje koje su bile pozitivne i negativne strane predsednikovanja Vladimira Putina Ruskom Federacijom. Činjenica je da je Vladimir Vladimirovič uspeo bar u tri oblasti da osnaži Rusiju: po bruto nacionalnom dohotku, uspostavljanju suvereniteta u kriznim regionima i po povratku autoriteta Rusije kao političko-ekonomske sile. Negativne posledice Putinovih reformi su: problemi u vezi sa energetskom bezbednošću i militarizacijom međunarodnih odnosa, kao i uspostavljanje autoritarne demokratije i porast antizapadnog raspoloženja u Rusiji.
STABILIZACIJARUSIJE: Niko neće sporiti činjenicu da su tokom dva mandata Putinove vladavine stabilizovane politika i ekonomija Ruske Federacije. Prisetimo se prvih sedam godina tranzicije u Rusiji (1991–1998) kada je izvršena nekontrolisana privatizacija, zemlja dovedena do ekonomskog kolapsa, a društvo do ruba siromaštva. Država je bila politički i teritorijalno destabilizovana. Putin je uspeo da smiri talas drugog čečenskog rata (1999–2006), ostavljajući iza sebe relativno rešen problem separatizma u Čečeniji, ali, za razliku od Sjedinjenih Američkih Država, i poboljšanje odnosa Rusije sa islamskim svetom.
Putinova Rusija je sa diplomatijom aktivno prisutna na nekoliko kontinenata. U Evropi, u pregovorima o budućem statusu Kosova i pitanjima vezanim za Energetsku povelju. Na Bliskom istoku, u izraelsko-palestinskim mirovnim pregovorima, u Aziji posreduje u rešavanju problema vezanih za sporni iranski i korejski nuklearni program. Sa Južnom Amerikom Rusija stvara najveće ekonomsko tržište na svetu, takozvani BRIK. Sa Kinom u poslednjih sedam godina Rusija jača vojnopolitičku Šangajsku organizaciju za saradnju.
Rusija je prošle godine ušla u „sedmorku“ ekonomski najrazvijenijih zemalja sveta, prestižući Italiju i Francusku po bruto nacionalnom dohotku. Takođe, prošle godine Rusija je ostvarila najviši rast bruto nacionalnog dohotka od 8,1 odsto. Sam Putin najveću slabost ekonomije Rusije vidi u tome što se zemlja uglavnom oporavlja od ubrzanog prihoda za prodaju sirovina, uglavnom gasa i sirove nafte, čije cene na svetskom tržištu dostižu rekordnu visinu.
Po prodaji naoružanja Rusija je u poslednje dve godine svetski lider, s time što zemlja ne zaostaje ni sa kvalitetom vlastitog naoružanja, posebno strateškog. Prema tvrdnjama ruskih vlasti, do 2015. godine u armiju će se uložiti oko 190 milijardi dolara, a većina sume predviđena je za modernizaciju oružanih snaga. Na „vojno dežurstvo“ stavljen je najsavremeniji mobilni raketni kompleks „Topolj-M“ za lansiranje balističkih nuklearnih raketa, a takođe i savremene pomorske rakete „Bulava“. Moskva je prošle godine, posle gotovo dve decenije, ponovo počela sa patroliranjem na vodi i u vazduhu, a krajem 2007. ruska flota uplovila je u Sredozemno more.
SMENA: Dmitrij Medvedev i Vladimir Putin
NAPETOSTUSVETU: Očigledno je da Putinova Rusija jasno stavila do znanja da želi da na prostoru Evroazije odvoji interese Evropske unije od interesa Sjedinjenih Američkih Država. Moskva se snažno usprotivila širenju NATO-a na Istok i razmeštanju američkog protivraketnog štita u Jugoistočnoj Evropi. Rusija smatra da se transatlantske organizacije, poput OEBS-a, nadgledanjem izbora „mešaju u unutrašnju politiku Ruske Federacije i u politiku bivših sovjetskih republika“. Tokom vladavine Putina izvršen je pritisak i na međunarodne fondacije, nevladine organizacije i međunarodne organizacije za zaštitu ljudskih prava. Između Velike Britanije i Rusije sve je više obaveštajnih afera, obavijenih tajnom koje podsećaju na zbivanja iz perioda hladnog rata.
Rusija je ekonomsku i političku dominaciju u Evroaziji uspela da ostvari uz pomoć monopola na naftu, a posebno na prirodni gas. „Zavrtanjem ventila“ gasovoda u proleće 2006. godine prema Zapadnoj Evropi, Putinova Rusija je ostvarila pobedu na dva fronta: povratila je dominaciju na prostoru bivšeg Sovjetskog Saveza, posebno u zemljama gde su bile izvedene „šarene revolucije“ (Gruzija, Ukrajina, Kirgistan) i pokazala Evropskoj uniji koliko može biti „politički gruba“ ukoliko se za to ukaže potreba. Pitanje energenata i njihove kontrole otvorilo je novu stranicu u odnosima između, s jedne strane SAD i EU i sa druge strane Rusije. Sjedinjene Američke Države traže da se NATO proširi na bivše komunisitičke države i da postavi prioritet „energetske bezbednosti“. „Stara Evropa“ je podeljena po tri šava: oko energetske bezbednosti, proširenja i prioriteta NATO-a i stava o statusu Kosova.
Neujednačeni politički stavovi zemalja EU još više podstiču Amerikance na potrebu postavljanja nacionalne protivraketne odbrane u zemljama „nove Evrope“ – Češkoj i Poljskoj. Kao reakciju, Rusija je najavila takozvani asimetričan odgovor. Prema rečima predsednika Putina, taj „odgovor“ na američki protivraketni štit predviđa okretanje bojevih glava prema Evropskoj uniji. I ne samo to, tokom nedavnog susreta predsednika Rusije i Ukrajine Vladimira Putina i Viktora Juščenka u Moskvi, odjeknulo je upozorenje da bi, ukoliko Kijev uđe u NATO, Rusija mogla da usmeri rakete i na „mlađeg brata“. Iako je Rusija zabrinuta otvaranjem nove trke u naoružânju, ruski vojni vrh nagoveštava da bi u slučaju potrebe mogao da iskoristi i nuklearno oružje u cilju zaštite teritorijalne celovitosti i svojih saveznika.
Najviše kritika Putinovog predsednikovanja Ruskom Federacijim stiže na „adresu“ političke situacije u zemlji i stanja ljudskih prava. Sudeći po poslednjim izborima za Dumu u decembru prošle godine i pripremi za predsedničke izbore 2. marta, demokratija u Rusiji transformisala se u novi autoritarni model gde postoji jedan režim čiji se funkcioneri rotiraju sa jedne funkcije na drugu. Partija Jedinstvena Rusija osvojila je više od dve trećine mesta u Dumi i ostvarila kontrolu nad ustavom, a kandidat koga Putin podržava na predsedničkim izborima, Dmitrij Medvedev ima više od 70 odsto podrške, dok njegovi protivkandidati imaju samo oko 10 odsto. Za politički marketing koriste se administrativni resursi, a ionako slaba ruska opozicija je potpuno marginalizovana.
Najverovatnije je da će Vladimir Vladimirovič Putin u maju, kada mu zvanično ističe drugi predsednički mandat, postati premijer Rusije. Mnogi analitičari smatraju da će se Putin u budućnosti ponovo kandidovati za predsednika Rusije. Građani Rusije najviše nade polažu u to da će, ukoliko bude na funkciji premijera, on pokrenuti reforme i u unutrašnjosti zemlje, gde su socijalne nepravde izražene u nesrazmernoj raspodeli bruto nacionalnog dohotka između milijardera i velikog dela ruskih građana koji žive na ivici siromaštva.
Pet pozitivnih poena
Rast bruto nacionalnog dohotka;
smirivanje sukoba u Čečeniji;
harmonična politika između organa vlasti;
početak rekonstrukcije infrastrukture u zemlji;
visoko pozicioniranje Rusije u međunarodnoj politici.
Pet negativnih poena
Pritisci i hapšenja opozicije;
kontrola medija i zloupotreba administrativnog resursa u političke svrhe;
zloupotreba energenata u međunarodnoj politici;
marginalizacija međunarodnih organizacija i stranih institucija (NATO, OEBS, Britanski savet);
sprovođenje unutrašnje autoritarne i spoljašnje militantne politike.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
Između sada već mitske ceremonije otvaranja i ništa manje spektakularnog zatvaranja Olimpijade bili smo svedoci petnaest dana istinske “olimpijske sportske fešte” koja je nadmašila sva očekivanja, a najviše je iznenadila možda baš same Francuze, zatečene usred dve nedelje opšteg “blaženstva” i zaborava na “politiku i stvarni život”. No, glavna zvezda ovih OI ipak nedvosmisleno ostaje sam Pariz, grad domaćin
Olimpijske medalje su nekada dodeljivane i za arhitekturu, književnost, muziku, slikarstvo i skulpturu, ali se nije ostvario Kubertenov antički san o spajanju “gimnastike za telo i muzike za dušu”
U Nacionalnom parku Sutjeska ponovo je buknuo požar. Vatra je za četiri dana zahvatila više od 150 hektara stogodišnje šume, a pomoć je u gaženju požara stigla je i iz Srbije
Talibani proslavljaju treću godišnjicu vladavine Avganistanom. Od 2021. godine, ljudska prava u ovoj zemlji kontinuirano se urušavaju. Ženama je zabranjen pristup mnogim javnim mestima i fakultetima, a većina srednjih škola za devojčice je zatvorena
Dok Rusija kontroliše veći deo istočnog dela Ukrajine, ukrajinske trupe nastavljaju sa napadima u oblastima Belgorod i Kursk. Ne sa namerom da ih okupiraju, već da „zaštite živote Ukrajinaca”. A i da pokažu mišiće
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!