Do’vatili se malo i veliko, harmonika usitnila, sve poskočilo, Šajkačanaglavi/ jasamSrbinpravi, sve se raspremilo, sve se raspomamilo, samo TEVE Žika sa Nadimkom dostojanstven, baš kako tradicija i običaji nalažu
Početkom meseca, u centru Beograda, na odgovarajući i primeren način, u prisustvu ministra kulture koji je stvar podrž’o, najavljen Veliki sabor narodnog stvaralaštva u banji Vrujci. Bilo pesme, bilo igre, ali samo promotivno, organizator i narodni umetnik Dragiša Simić, sa narodnim nadimkom Runda, ne samo promotivno, iz grla rek’o, Pesma, igra, iverauboga, tojesnaganarodasrpskog, i posle je Sabor samo im’o da se dogodi.
PITASLATKAČA: Dakle, banja Vrujci. Na platou, ispred hotela, vazdan rukotvorine, preslice, sepeti, šarenice, oslikane čaše i flaše, korpe od šišarki, mali razboj, mali kazan za pečenje rakije, bakrorezi sa srpskim i narodnim i junačkim motivima, a ima i veza, kandila, krstića, ikona, opančića i opanaka, burića i buradi, jeleka, koporana, kićanki, brojanica… Ima i svadbarski kupus u zemljanom loncu i manjerci, ima pečeno prase, sinija, tronošci, Srbi i Srpkinje, u tradicionalnim nošnjama, ko stojeći, ko kako treba, obeduju.
Na bini, terasi hotela, teče program. Noseći transparent Srbijanskaprelaiposela, ispod zastava, levo šarenice, desno šarenice, okačen jaram, na podu sita, kolevka, sinija sa tronošcima za voditelje… Na sceni narodni umetnik, disciplina poezija, stihovi lični, pesma Pitaslatkača, pesnik besedi, Aljeslatkatvojapita/ dušatijezadovoljstvasita/ jeruslastinemaviška/ tisibižista… na bini, u publici, jašta nego aplauzi i oduševljenje. A tek kad pređe na štrudlu, Dalasimitištrudlusamakom/ ipromuljalasamalimstomakom. Jamisliodatomoratako/ grizištrudlu, tebiseprimako… Narodni pesnik imena Srba objasni da je sve posvetio srpskoj domaćici, u kući, u polju i u krevetu. Program nastaviše pevačke grupe, muške i ženske, Zelenisegoro, zelenisegoro/ zelenalivadooo…
Nekako dođosmo do organizatora, Dragiše sa narodnim nadimkom Simića, čim se upitasmo reče da ima i večera, biće svi glavni učesnici, treba da dođe ministar Velja Ilić, a možda i vladika Lavrentije. Onda pređosmo na pos’o, Dragiša sa Nadimkom se godinama bavi muzikom, svira harmoniku, komponuje, doš’o na ideju šta je potrebno ovoj Srbiji, na ideju da osnuje udruženje pod nazivom Čuvari srpske tradicije i običaja, godinama se time bavi i to je krunisao tim nazivom, koji je adekvatan i lep. Smotra Prelaiposela postoji dugi niz godina, danas kruna svih priredbi koje je priredio širom Srbije, obišo preko 500 hala i sala, im’o preko 25.000 učesnika. U principu nastupaju kulturno-umetnička društva, ali ima pevačke grupe, borilačke veštine, izbor najduže pletenice, ima i brkove, zdravičare, recitatore, jednom rečju, baš narodno stvaralaštvo.
Pa pređe Dragiša Runda na svoje stvaralaštvo, on je otpev’o pesmu, Jednamijecuricanaopanakstala,/ mestoizvinjenjapoljubacmidala, uvek se vrteo oko opanka, šajkače, srpstva, nacionalnog blaga, pre 20 godina snimio pesmu, Gunj, jelek, kaišiopanci, poznatu kao Kućemalekrečeneubelo, znao da kvalitet mora doći do izražaja, ta pesma mu je dala energiju da započne ovu svetkovinu i sabor. Što se tiče podrške ministarstva kulture, ministar Kojadinović bio u Beogradu, kad je manifestacija najavljena, to dobilo dobar odjek i dimenziju. Konkretno je bila ta podrška, ništa finansijski, samo moralno, a jaku podršku ima od vladike Lavrentija, na svečanom zatvaranju će biti nekoliko popova koji će otpevati Oče naš. A za kraj da poruči, Nekačujenašazemljacela, dokjesrpskihprelaiposela, krsneslave, vina, panajie, dotlebićeizemljeSrbije. Ima još, Jerpesma, igra, iverauboga, tojesnaganarodasrpskoga. Da ga uslikamo, može, ali na bini, pred šarenicama, i sa pomoćnicom mladom.
PRIZORI SPONTANOG NARODNOG STVARAČAŠTVA: Banja Vrujci
USPRAVANKOKOČIĆ: Program jašta nego nastavi da traje, kad eto ti, u narodu poznatog, teve poslenika Žike sa baš Narodnim Nadimkom Nikolića. Žika sa Nadimkom udari pravo na voditeljku, do’vati i domaćina Dragišu. Grupe pevača nastaviše, stiže vest da je kapitalni Veljo na teritoriji opštine, pustio u rad novi most preko rečice u obližnjem Gornjem Lajkovcu, vladika Lavrenitije ček’o tri sata da osvešta prelaz. Eto nama, ponovo, narodnog pesnika Srbe, nije objavljiv’o, nije se slik’o, zauze stav, pogleda preko rukopisa, pa krenu, OjJavorka, nemojdamekudiš/ štatimeniodljubavinudiš. Nijeguberizašoizmode/ nisudecudonosilerode. Podguberomčednosishvatila/ kadserodaugaćevratila. Ništanemaodpoljupcaslađe/ tadsejezikzajedničkinađe… Tigroićeš, ajaserakoljim/ hoćudatidušiudovoljim/datekresnemkopunušibicu/ imamzlatnuželjudatitriputaispunimribicu…
Na pozornici program, Dragiša komanduje, traži aplauze, tako je, hvala, sva deca, muška i ženska, od žirija dobijaju desetke, zahvalnice naknadno, svi pevaju Odaklesisele… svi su pobednici. Program tera dalje, Staritemelj, novakola, teve Žika sa Nadimkom u društvu sa estradnim umetnikom Andrijom sa narodnim nadimkom Ojdanićem, kakav narodni dujet, narod pozdravlja, umetnici otpozdravljaju, sve se čini bolji prijem ima Žika, kome je skoro talasasta kosa u skladu sa prugama na košulji koje nisu talasaste. Uto krenuše zdravičari, izađu sa buklijom, nagnu, pa počnu, Ajddanazdravimvamasvimakolikovasima, pa nastave, Dobropili, dobrojeli, pabiliipodebeli, merilisenavagi, kilevambiledrage, pa produže, Domaćine, domemoj, dočekpićimajetvoj, želimtisreću, donesimičašuveću, kadvidimčašu, kaodavidimmladostnašu, kadvidimkilo, mnogomimilo…
Na platou ispred hotela oplelo, do’vatilo se malo i veliko, mlado i staro, harmonika usitnila, sve poskočilo, samo čini op, op, op, Šajkačanaglavi, jasamSrbinpravi, druga grupa nadjača, Starakuća, starakuća, aprozorimali/ tojeono, tojeono, štonamsvimafali, sve se raspremilo, sve se raspomamilo, samo teve Žika sa Nadimkom dostojanstven, baš kako tradicija i običaji nalažu, u istom raspoloženju i umetnik sa Nadimkom Ojdanić. Na bini šetaju narodne nošnje, na redu frulaši, Dragiša Runda galami o doprinosu, očuvanju, negovanju nasleđa, za sve ima sjajan poklon, dobiće po jedan lik vojvode Mišića, a svi će dobiti i zahvalnice. Proglasiše i najduže brkove, dovoljno je Čika Brka iz srca Šumadije, iz Rače kragujevačke, nije on da se takmiči, više je za druženje, ali ajde, pa prvi van konkurencije, uze da ih suče, sa obe ruke, preko 60 santimetara.
Priđe nam zdravičar sa rezbarenom buklijom, SveukupanzbirimemujeMladomir, uspravankokočić, prezivaseProtić. Prvak Srbije u zdravicama, nezvanični šampion Evrope, ima 77 zdravica i 6000 pesama, pokazuje tri zbirke na patriotske teme, najtiražniji pesnik u prošloj godini, prod’o 4000 primeraka, sve pojedinačno, kad koga sretne, a još nije bio na Kosovu… Ajd’ da prelistamo, obećavajući naslov, Genije, krenu, Odgenijadoludaka/ samoimajednadlaka. Iljeduga, iljekratka/ iljeteška, iljelaka/ iljekriva, iljeprava/ floskulajeovoprava… Zbog te pesme ga zvala dva doktora, psiholozi, kažu dva ipo sata raspravljali o njegovoj pesmi, rekli da treba da uđe na fakultet, ako uđe na fakultet, sutra da umre nije mu žao…
SVIUSVOMPROGRAMU: Eto i večeri, žiri se povuče da nešto prezalogaji, na mesto žirista sedoše popovi, na binu izađe orkestar sa „jamaha“ bubnjevi, načisto ofarbanim šefom, Dragiša Runda uze da proziva učesnike i deli nagrade, u maloj, providnoj, najlon kesici beše mala, i bela, figura vojvode Mišića, zahvalnice će naknadno poslati. Dobitnici uzeše da se zahvaljuju, Dragiša da uzvraća, vladika je dao blagoslov, sve ima da preraste u tradiciju, nada se i da će ih neko podržati, ne samo podrškom nego i finansijski… Jerpesma, igra, iverauboga, tojesnaganarodasrpskoga… Uto jedan od pristigle televizije odvede Dragišu Rundu da reče televiziji, organizatorski organizova folklor, pridodade dalape i violinistkinju, stade pa se reče, Jerpesma, igra, iverauboga…
Program još traje, ali svi udarili u svoj program, u pesme po sekcijama, Plačibrezobela, ijaćusatobom/ otišlajeDanijela, nijereklazbogom… sve se po’vatalo, zdravičari, prelje, najduže kike, najduži brkovi, to se raširilo, usitnilo između stolova i stolica… Dragiša Runda pozva specijalnog teve poslenika Žiku sa Nadimkom da izađe na binu, da svoj doprinos, kad pred hotel izbi vaudan, pa još besnih, pa još crnih, automobila. U glavnoj sali hotela, sa pratnjom, pripadajućim simpatizerima, pravo sa otvaranja osveštanog mosta preko potoka u Gornjem Lajkovcu, desi se kapitalni ministar Velja Ilić. Jeste Velja, u čelu stola, al ne stiže da jede, preko zalogaja telefonira, odgovara, i za večerom radi. Stiže da se javi i reporteru „Vremena“, kako nego radno, stiže i da primi one koji su se probili do njega, da obeća, sve će biti završeno, koliko sutra. U pročelje podugačkog stola stadoše tri „sinalko“ manekenke u bledo plavim bretele haljinicama, eto i vlasnika Si&Si kompanije Vojina Đorđevića, gde će, u čelo, do Velje. Uto, i očas, kapitalni ministar ustade, doviđenja, mora da ide, izađe neopaženo, kako je i došao, ne konstatova toliko narodno nasleđe i tradiciju koja se rasprostrla po celoj banji. Ali ništa zato, Veljino mesto zauze veljinovac Milan Matić Šljapa, kafedžija iz Mionice, kandidat za predsednika opštine, kod Velje na funkciji pomoćnika direktora Republičke direkcije za puteve. Sad Šljapa uze da ‘oda i telefonira, teve Žika da se druži sa Sinalko Vojinom, na bini traje program, za večerom večera. Na bini bi himna, Dragiša Runda pozva popove da blagosiljaju, nema popova, nastavi se program. Kad je stvar dotle došla, prekide se večera, izađoše popovi, jedan reče o tradiciji, drugi, prota Stojadin Pavlović, ispred vladike Lavrentija, da sve ovo što vidi hrani stablo Srbije, pa ispred funkcionera Nove Srbije, poentira rečima, da je došlo vreme da staru Srbiju zameni Nova, veliko slovo, Srbija. Tad se, u pravi čas, mikrofona pri’vati i tv sa pravim narodnim nadimkom Žika, najavi novosrbijanca Šljapu. Šljapa, u nekoliko reči, i baš prigodno, sve pozdravi i obeća novu Guču u Vrujcima. Onda bi povratak večeri, a program se nastavi, među učesnike programa pristigli i meštani okolnih sela, postalo tesno, uzelo da drma i đipa, kolo povelo žensko, to se samo vrće, uzdigla desnicu, u kojoj je, po svojoj tradiciji, držala ikonu.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
“Danas je dovoljan jedan klik na Guglu da saznamo o nekom gradu sve; od istorije, klime, umetničkih ponuda... pa sve do jeftinih restorana! Ali pravi čitaoci neće ‘klik’, već emociju koja će da pokrene njihov proces proživljavanja, a ne pukog konzumiranja”
Bombardovanje čula postalo je nova fascinacija u konzumiranju umetničkih dela, a izraz “imerzivno” postao je ključna reč u vokabularu Britanaca za opisivanje i vrednovanje svake izložbe. Među brojnim ove letnje sezone, u fokusu su tri
Letnjikovci i vile u Vrnjačkoj Banji kriju mnoge tajne nekadašnjih vlasnika kao i burne istorije ovog mesta u kojem organizovani turizam postoji već 156 godina, a nije prestajao ni za vreme Drugog svetskog rata kada se ovde smestio Štab Druge oklopne divizije Trećeg rajha
Najnoviji roman Aleksandra Novačića Solženjicin: Odisej iz Gulaga objavljen je krajem jula u Beogradu, u izdanju izdavačke kuće Logos. Aleksandar Solženjicin je pre pedeset godina bio proteran iz SSSR-a, a državljanstvo mu je oduzeto. Posle 20 godina, poput antičkog Odiseja, vratio se u svoju opljačkanu Itaku gde su se prosci nadmetali za ruku njegove voljene Penelope, Rusije. U narednim brojevima “Vreme” će preneti najzanimljivije delove romana, uz dozvolu autora i izdavača
Na beogradskom aerodromu „Nikola Tesla" se već nekoliko puta ponavlja isti kvar usred letnje sezone. Nadležni kažu da se radi o globalnom kvaru na softveru, ali analitičari smatraju da je neobično da kvar tako dugo traje i da IT stručnjaci ne mogu da ga otklone
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!