Nacionalna polemika i diplomatski incidenti zbog događanja u kući Velikog brata. Pobednica, indijska glumica Šilpa Šeti, održala govor koji je žestoko pogodio rasiste
POBEDNICA UPRKOS SVEMU: Šilpa Šeti i njeni zemljaci koji su je sve vreme podržavali
Indijska glumica Šilpa Šeti, koju su neki ukućani ismevali zbog akcenta, ponašanja, pa i rodnog mesta, izašla je kao pobednica britanskog serijala Veliki brat. U finalu, za Šilpu je glasalo 63 odsto višemilionskog gledališta britanskog Kanala 4.
Tako se velikim saltom mortale, trijumfom žrtve, završila višenedeljna burna polemika oko šikaniranja lepe Induskinje u kući Velikog brata čiji su ukućani bili poznate ličnosti. Šilpu, inače vrlo popularnu glumicu Bolivuda, zvezdu indijskih sapunica i filmova, neki beli sustanari dočekali su podsmesima, pa i rasnim uvredama. Naročito se tu isticalo nekoliko stanarki, sve vreme su pravile uvredljive kalambure na račun njenog imena, koje navodno nisu nikako mogle da nauče da izgovore. Podsmevale su se i njenoj hrani jer Šilpa voli da kuva a koristi mnogo luka i žestokih začina; gadljivo su komentarisale to što neku hranu jede prstima, implicirajući da Induskinja nije dovoljno čista, da dolazi iz inferiorne civilizacije… Prema Šilpi (31) najbrutalnija je bila Džejd Kuli, pobednica jednog pređašnjeg Velikog brata, koja je Induskinji poručivala „da se nosi u svoju kolibu“, da je „j….. folirant“ i „kučka“; ukućanin Džek Tvid je za egzotičnu stanarku imao još pogrdniji naziv… Daniela Lojd, bivša mis Britanije, nije krila oduševljenje: „Uživam u zaj……. Induskinje, treba da je odj….. iz kuće“.
Kanal 4 i britanske medije preplavila je plima protesta: oko 50.000 gledalaca optužilo je ovu TV stanicu za otvoreni rasizam, za krajnju političku nekorektnost, za ponižavanje i šikaniranje Induskinje. Mnogi su tražili da stanica interveniše. U polemiku su se umešali književnici, naučnici, umetnici. Žermen Grir, poznata ikona feminizma, oglasila se u „Gardijanu“ pismom u kome poručuje da Britaniju ne treba da šokira ponašanje stanara kuće Velikog brata: po njenom mišljenju ona je samo slika raširenog nacionalnog, rasnog, klasnog i rodnog šovinizma britanskog društva. Žermen Grir ukazuje na suštinsko neshvatanje Britanaca ovog osetljivog problema: većina se bunila što je Šilpa nazvana „Paki“ (pogrdno za Pakistance), ali ne i što su neki ukućani za nju rekli da je „kučka“. Kao da je ovaj brutalni seksizam dozvoljen, pa je „kučka“ manje pogrdno od pejorativnog naziva „Paki“, što je, znaju svi, politički nekorektno.
RASAIKLASA: Po nekim tumačenjima Džejd zapravo i nije rasista, sama se javno izvinila i rekla da sada, kad gleda snimke Velikog brata, sama sebi izgleda odvratno, kao poslednje g…., kroz suze je poručila da se izvinjava svima koje je uvredila. Džejd je, po ovim analitičarima, samo tipičan predstavnik radničke klase, neotesane i neobrazovane, koja Šilpu ne mrzi zbog boje, već zato što je „viša klasa“, „indijska princeza“, pa je okršaj u Velikom bratu klasni, a ne rasni. Džejd je tipičan predstavnik britanskog lumpenproletarijata: upala je u društvo slavnih kao pobednik jednog prethodnog Velikog brata, brutalna je, priprosta, svojom vulgarnošću zasmejava slične. Ona je čak lansirala i svoj parfem koji se zove Shh što treba da asocira na nešto vrlo neprijatnog mirisa. Navodno je posle skandala sa Šilpom i taj parfem bizarnog naziva povučen iz prodaje.
Za razliku od Džejd, Šilpa ima prefinjene manire, uzdržana je, gospodstvena, talentovana, pomalo uobražena.
Polemika o rasno-klasnom ratu u Velikom bratu pokrenula je pravu nacionalnu debatu u kojoj se čulo da nisu rasisti samo najniži slojevi britanskog društva gde je borba za isto parče hleba i najžešća, ali gde je i najveće i međusobno mešanje. „Liberalni“ slojevi srednje klase, a o onim najvišim da i ne govorimo, takođe su najčešće zagriženi rasisti: nekretnine biraju što dalje od krajeva u kojima žive prvenstveno crnci, Azijati ili drugi imigranti, a dete ni po koju cenu ne bi upisali u rasno mešovitu školu. Mnogi sa manjinama uopšte ne dolaze u dodir, izuzev ako ih ne angažuju kao poslugu. Beli Britanci žive odvojeno od obojenih, u Britaniji nema preplitanja kultura. Čak i ljudi koji se hvale da redovno jednom nedeljno idu u indijski restoran, jer obožavaju indijsku hranu, niti znaju niti ih je briga da zapravo idu u Sileti restoran, a Sileti je deo Bangladeša.
Književnik Hari Kunzru kaže da je od samog početka, kad je u kuću Velikog brata ušla Šilba Šeti, znao da će biti nevolja. Ona je u Indiji velika zvezda, mnogo veća nego drugi slavni ukućani. Priznala je da nikada nije gledala Velikog brata. Svi su bili šokirani. Istovremeno, gotovo svi ukućani su pokazali potpuno neznanje o Indiji, o potkontinentu na kome živi maltene milijardu ljudi. Što je još gore, nisu uopšte bili ni zainteresovani da nešto saznaju. Očigledan sudar civilizacija pred milionskim TV auditorijumom.
DIPLOMATSKIINCIDENT: Na televizijskim kanalima širom Engleske, ali i Indije, prikazane su demonstracije protiv producenata Velikog brata. Rasističke varnice u Velikom bratu napravile su probleme i na međunarodnoj diplomatskoj sceni: i premijer Toni Bler i ministar finansija Gordon Braun, koji su bili u poseti Šilpinoj domovini Indiji, prokomentarisali su događaje u kući Velikog brata, dok su predstavnici indijske vlade obećali „da će pratiti situaciju i preduzeti adekvatne mere“.
Ministar Braun je u Indiji izjavio: „Želim da svet vidi Britaniju kao zemlju ferpleja i tolerancije. Same reakcije na program pokazuju da osuđujemo rasizam. Naša poruka je jasna i glasna – rasizam nećemo tolerisati ni u kakvom obliku.“
Portparol premijera Blera istakao je da premijer nije gledao ovu emisiju, da neće tražiti da pogleda video-trake incidentnih situacija, jer „nije njegova uloga da bude komentator televizijskog programa, ali u principu osuđuje svaki nagoveštaj rasizma“.
Tesa Džoel, ministarka kulture, ogorčena je: „U ovoj vrlo gledanoj emisiji rasizam se predstavlja kao zabava.“ Po njenom mišljenju, naneta je ogromna uvreda Indusima širom sveta, ali sam Kanal 4 treba da odluči da li će se izviniti. Ovim povodom oglasio se i ministar obrazovanja Alan Džonson, koji je naglasio da đaci u školama moraju više da uče o pravdi i toleranciji, o različitosti kultura, o doprinosu raznih naroda od vremena Viljema Osvajača do današnjih dana, Velikoj Britaniji i „britanskim vrednostima“.
Indija je džin u usponu. Mnogi britanski komentatori sada upozoravaju da se ne mogu, kao nekada, ignorisati pogledi i osećanja zemlje koja predstavalja petinu čovečanstva. Živimo na planeti koja sve više izgleda kao akvarijum sa zlatnim ribicama: svi vide sve što se događa. Test o rasizmu Britanaca ili njihovoj toleranciji ne zavisi od toga šta Britanci o tome misle, važno je šta o tome kažu Indusi. U Britaniji, i u Indiji.
AMNEZIJAIISTORIJA: Slika koju su Britanci gledali u kući Velikog brata nije nimalo lepa. Neki britanski analitičari kažu da ona ne predstavlja nikakvo iznenađenje za one koji Britaniju posmatraju širom otvorenih očiju.
„Gotovo dva veka Britanija je gospodarila morima, kontrolisala je dve petine čitave planete. Verovala je da je njen zadatak da donese civilizaciju onima koji su bili drugačiji. Sada vlada uverenje da je sve to davno prohujala prošlost, pokopana i zaboravljena, istorija koju je odneo cunami amnezije. Ali, stara uverenja žive u novom obliku, reprodukuju se kod svakog belog stanovnika ove zemlje. Naravno, mi nismo usamljeni u svom rasizmu. Svaka rasa ispoljava rasizam prema drugima za koje veruje da su inferiorni: Indija nije izuzetak, nije ni Kina, ni Afrika. Ono što čini Britance i belce posebnim u ovom fenomenu jeste činjenica da smo tako dugo bili na vrhu globalne gomile, da smo svojom vrstom rasizma inficirali toliko drugih, a da pojma nemamo kako se oseća čovek kada je diskriminisan samo zbog boje kože. Mi još ne shvatamo ovaj fenomen“, piše u „Gardijanu“ Martin Žak.
Poruka većine istaknutih imena koja su se umešala u polemiku oko najnovije verzije Velikog brata je nedvosmislena: Veliki brat je samo, kao u ogledalu, pokazao kakvi smo. Ako nam se nije dopala slika koju smo videli, znači da treba da se menjamo. Nama strancima, koji čitamo i slušamo ove komentare, ostaje i da zavidimo Britancima kako se otvoreno i hrabro kao društvo suočavaju sa svojim manama. Mi ćutimo kada poslanicu surovo vređaju u Skupštini zato što je Hrvatica, šovinistički ispad u kući našeg Velikog brata nikog nije mnogo uzbudio, a ne osuđujemo javno ni kada se politički protivnici proglašavaju za narkomane. Ne reagujemo čak ni na varvarsko ubistvo romskog mladića…
Ova serija Velikog brata koja je u Britaniji, ali i globalno, izazvala veliku polemiku, završila se tradicionalnim vatrometom, ali i „tehničkim smetnjama“: naime, kada je Šilpa Šeti proglašena za pobednicu, neki u publici u studiju počeli su da zvižde i protestuju, nestalo je zvuka…
Džejd Gudi, glavnu „mučiteljku“ Šilbe Šeti, čeka zbog rasističkih opaski izrečenih u emisiji saslušanje pred nadležnim vlastima Njenog kraljevskog veličanstva. Susret sa nadležnim vlastima, vrlo moćnom nacionalnom Komisijom za medije, ali i Komisijom za ravnopravnost (EqualOpportunitiesCommisioner), čeka i bosove, vlasnike Kanala 4: njih očekuje veliko „ribanje“, uz žestoke finansijske packe, zbog vođenja celog toka emisije koju je u najgledanijem terminu pratilo 8,8 miliona ljudi.
Izgleda da je svetlosti pozornice najbolje iskoristila upravo Šilpa Šeti. Kada je proglašena za pobednicu održala je sjajan govor:
„Ljudi smo, svi imamo mana i pravimo greške. Verujem da Džejd nije želela da bude rasista. Pre nego što napustim ovu zemlju, moram da kažem da ne želim da zbog mene iko u Engleskoj ima problema. Želim da zahvalim svima u Velikoj Britaniji što mi se pružila mogućnost da doprinesem da se moja zemlja ponosi.“
Šilpa je i ovom prilikom podelila Englesku: jedni misle da je još jednom pokazala da je izvanredna glumica, da zaslužuje Oskara za 2007, drugi tvrde da ona stvarno misli ono što je rekla. Jedno je sasvim izvesno: lepa Induskinja je i mudra: rasistima je lukavo odgovorila na način koji ih je verovatno najviše povredio – pokazala je da je vrlo inteligentna i vrlo jaka.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!
Između sada već mitske ceremonije otvaranja i ništa manje spektakularnog zatvaranja Olimpijade bili smo svedoci petnaest dana istinske “olimpijske sportske fešte” koja je nadmašila sva očekivanja, a najviše je iznenadila možda baš same Francuze, zatečene usred dve nedelje opšteg “blaženstva” i zaborava na “politiku i stvarni život”. No, glavna zvezda ovih OI ipak nedvosmisleno ostaje sam Pariz, grad domaćin
Olimpijske medalje su nekada dodeljivane i za arhitekturu, književnost, muziku, slikarstvo i skulpturu, ali se nije ostvario Kubertenov antički san o spajanju “gimnastike za telo i muzike za dušu”
U Nacionalnom parku Sutjeska ponovo je buknuo požar. Vatra je za četiri dana zahvatila više od 150 hektara stogodišnje šume, a pomoć je u gaženju požara stigla je i iz Srbije
Talibani proslavljaju treću godišnjicu vladavine Avganistanom. Od 2021. godine, ljudska prava u ovoj zemlji kontinuirano se urušavaju. Ženama je zabranjen pristup mnogim javnim mestima i fakultetima, a većina srednjih škola za devojčice je zatvorena
Dok Rusija kontroliše veći deo istočnog dela Ukrajine, ukrajinske trupe nastavljaju sa napadima u oblastima Belgorod i Kursk. Ne sa namerom da ih okupiraju, već da „zaštite živote Ukrajinaca”. A i da pokažu mišiće
Slika malobrojnih i umornih ekoloških aktivista jutro posle u Pionirskom parku, je slika svih dosadašnjih protesta protiv autokratske vlasti Aleksandra Vučića i njenih nauma. Nije, međutim, rudarenje ili nerudaranje litijuma srž problema u Srbiji
Šta to Olimpijske igre već 2800 godina pokreću u ljudima? Zašto jedan Lebron Džejms posle svega hoće i olimpijsko odličje? A Novak Đoković, koji je osvojio sve što se osvojiti može, plače kao dete zbog toga što je osvojio zlato na Olimpijadi. Zašto, čoveče?
Arhiva nedeljnika Vreme obuhvata sva naša digitalna izdanja, još od samog početka našeg rada. Svi brojevi se mogu preuzeti u PDF format, kupovinom digitalnog izdanja, ili možete pročitati sve dostupne tekstove iz odabranog izdanja.
Šta se zbiva u zemlji i svetu, šta ima u novinama i kako provesti vreme?
Svake srede u podne Međuvreme stiže elektronskom poštom. To je sasvim solidan njuzleter i zato se prijavite!