Suđenje zaverenicima
Bagzijev izbor
Za 24 sata Dejan Milenković promenio je mišljenje i ponudio se Specijalnom tužilaštvu za status svedoka-saradnika. Šta bi Bagzi mogao da ispriča
Za 24 sata Dejan Milenković promenio je mišljenje i ponudio se Specijalnom tužilaštvu za status svedoka-saradnika. Šta bi Bagzi mogao da ispriča
U zemlji Srbiji nikad niko nije kažnjen zbog "kršenja propisa o zaštiti, čuvanju i unapređivanju životne okoline" po članu 133 KZ-a. Da li to znači da smo ekološki raj u kome nikom nije narušeno zdravlje zbog npr, jonizirajućeg zračenja ili da je nešto čudno u pravosudnom sistemu
U nastavku suđenja ubicama Zorana Đinđića svedočili su Milorad Bracanović (bivši oficir za bezbednost JSO-a i bivši zamenik direktora BIA), Zoran Janjušević (bivši savetnik Zorana Đinđića), Dejan Mihajlov (trenutno generalni sekretar Vlade Srbije) i Dušan Mihajlović (bivši ministar unutrašnjih poslova). Epohalnih otkrića nije bilo, ali je zato bilo očekivanih razjašnjenja
Bagzi se udaljio u nepoznatom pravcu i mogli su samo da mu stave soli na rep. Moglo je drugačije, samo da je događaj bio ozbiljnije shvaćen: da su Bagziju uzeli telefone i zadržali ga do dolaska BIA i UBPOK-a; da Zoran Đinđić nije incident minimalizovao kao delo neke budale "koja uči da vozi"; da je njegovo obezbeđenje odmah podnelo krivičnu prijavu za pokušaj ubistva; da je tužilac tu prijavu prihvatio i tražio trideset dana pritvora
Na šta se sve Mobtel obavezao prištinskom biznismenu Ekremu Luki, a šta je Luka obećao Mobtelu? Kako se desilo da Karići, štiteći svoju imovinu, počnu da sarađuju baš s "kontroverznim biznismenom" bliskim Ramušu Haradinaju? Ko je koga prešao i za koliko para? I konačno, da li je tu reč o prodaji, ustupanju ili sitnijem poslovnom sporazumu
"Čija je Politika"; "Vreme" br.736, "Licemerje H. D. Antića"; "Vreme" br.737
Dizanje u vazduh Čumetove firme Difens roud u Zemun Polju, u decembru 2002, imalo je dve ključne posledice: kao prvo, dodirnut je prag osetljivosti Zorana Đinđića, kome su saradnici konačno objasnili da je to poruka bande – kad možemo to, možemo i sve drugo; kao drugo, Čume se izgleda tada slomio i rešio da zaista sarađuje. Zoran Đinđić treba da krene u Brazil tih dana; u UBPOK nastaje panika, jer su u prisluškivanju (tada već imaju i svoju opremu, nezavisno od BIA) doznali da u Brazil idu i Duća i Legija. Preko Londona proveravaju se spiskovi putnika, ali ispada da je to bila dezinformacija, puštena kroz telefone sa ciljem da se vlast zaplaši – "znamo sve o vama". Zoran Đinđić je prvi put uznemiren: sa sobom u Brazil vodi naoružanog pratioca
"Reakcije na ono što sam rekao u ‘Insajderu’ idu u dva pravca: jedan je lična diskreditacija, u smislu da sam lažov, izmišljaju moju biografiju ili da bi me trebalo smestiti u ludnicu. Drugi pravac je da se cela priča svede na sporedne teme i da se slučajno Demokratska stranka ne uključi u traženje odgovora na postavljena pitanja"