Filmovi katastrofa i kataklizmi
Kolektivni egzorcizam
Nema ničega toliko privlačnog i strašnog u isto vreme nego videti sopstvenu smrt na ekranu. Jer na ekranu ona je fiktivna, bezbedna, na neki način pobeđena
Nema ničega toliko privlačnog i strašnog u isto vreme nego videti sopstvenu smrt na ekranu. Jer na ekranu ona je fiktivna, bezbedna, na neki način pobeđena
Vest dana 26. decembra 2005. godine u mnogim svetskim medijima bila je godišnjica tragične pogibije više od 280.000 ljudi širom Jugoistočne Azije i Afrike. Cunami je prošle godine u ovo vreme, za samo nekoliko sati, ubio više ljudi nego što ih je u sličnim događajima nastradalo tokom čitave prethodne dve godine. Ali to kao da je bila tek najava za ovu godinu
Scene građanskog rata pogodile su i samo srce Pariza i Trg Republike, dok se sve više građana pribojava kako za imovinu tako i za ličnu bezbednost, a mnogo je i onih koji se pitaju zbog čega toliki bes i kako je moguće da se na stotine adolescenata tako dobro organizuje, a da policija nije u stanju da ih spreči u piromanskim i rušilačkim namerama
U četvrtak 1. septembra Nju Orleans je potonuo u anarhiju. Izveštaji o pljačkama zatrpali su kancelariju gradonačelnika. Na ulicama se pojavilo oružje. Policija je prekinula akcije spasavanja pokušavajući da zaustavi bezakonje
"Tehnička sredstva su nam još u relativno dobrom stanju, dok su intendantska oprema i oprema za razne situacije spasavanja i zaštite gotovo neupotrebljive jer desetak godina i više nisu obnavljane, proveravane – nema obuke i vežbi ljudstva"
"Republički nivo je strategijski i oni su veliki mislioci. Sve važno se dešava kod nas, u regionalnim centrima odbrane", kaže za "Vreme" pukovnik Momčilo Jovanović, načelnik Uprave za odbranu Beograda. "Tu mora da postoji red, jer ako nema reda i postupka u delovanju, onda haos prerasta u čudo. To je ono na čemu mi radimo, jer smo u tome najmoćniji"